לפני שנים רבות בגלקסיה רחוקה רחוקה...
מלחמת הכוכבים
פרק חמישי האימפריה מכה שנית
זוהי תקופה אפלה למורדים.
למרות ש”כוכב המוות“ הושמד...
צבא האימפריה גירש את כוחות המורדים מבסיסם הסודי...
ורדף אחריהם ברחבי הגלקסיה.
בעודם מתחמקים מצי הכוכבים המאיים של האימפריה...
קבוצת לוחמי חופש בהנהגת לוק סקייווקר...
הקימה בסיס סודי חדש בעולם הקרח המרוחק הות.
לורד הרשע דארת ויידר להוט למצוא את סקייווקר הצעיר...
ושלח אלפי סיירות בשליטה מרחוק לכל קצוות החלל...
אקו־שלוש לאקו־שבע. האן ידידי, האם שומע?
חזק וברור, ילד. מה קורה?
סיימתי את הסיבוב שלי. לא קלטתי שום סימני חיים.
אי אפשר למלא סיירת־חלל עם כמות החיים שבקוביית הקרח הזאת.
– החיישנים במקום. אני חוזר. – בסדר, נתראה בקרוב.
מטאוריט נחת על הקרקע קרוב לכאן. אני רוצה לבדוק מה זה. זה לא ייקח זמן רב.
תירגעי. תירגעי, ילדה. היי, מה קרה?
הרחת משהו?
צ׳ואי! צ׳ואי? צ׳ואי!
בסדר, אל תתעצבן. כבר אחזור לעזור לך.
– סולו. – אין סימני חיים בחוץ, גנרל.
החיישנים במקום. תדעו אם משהו יתקרב.
קומנדר סקייווקר חזר כבר?
לא, הוא בודק מטאוריט שנחת קרוב אליו.
יהיה קשה לאתר ספינות שמתקרבות עם כל הפעילות המטאוריטית הזאת.
– גנרל, אני צריך לעזוב. אני לא יכול להישאר עוד. – צר לי לשמוע.
יש פרס על ראשי. אם לא אשלם לג׳אבה ההאט, אמות.
לא קל לחיות תחת איומי מוות. אתה לוחם טוב, סולו.
– כואב לי לאבד אותך. – תודה, גנרל.
– טוב, הוד מעלתך, אני משער שזהו זה. – נכון.
את לא צריכה לבכות. היי שלום, נסיכה.
האן!
– כן, הוד מעללתך? – חשבתי שהחלטת להישאר.
צייד הראשים שנתקלנו בו באורד מנדטל שינה את דעתי.
האן, אנחנו זקוקים לך.
– ”אנחנו“? – כן.
– או שאולי את זקוקה לי? – אני?
– אין לי מושג על מה אתה מדבר. – כנראה שלא.
– מה בדיוק אני אמורה לדעת? – בחייך!
את רוצה שאשאר בגלל הרגשות שלך כלפיי.
כן, אתה עוזר לנו מאוד. אתה מנהיג טבעי.
לא, לא בגלל זה. בחייך.
– נו כבר. – אתה הוזה.
באמת? אז למה את עוקבת אחריי?
פחדת שאעזוב בלי נשיקת פרידה?
– הייתי מעדיפה לנשק ווקי. – אני יכול לדאוג שזה יקרה.
לא תזיק לך נשיקה טובה!
אל תאשים אותי, לא ביקשתי ממך להפעיל את החימום. רק הערתי...
שהיה קפוא בחדר של הנסיכה.
”אמור להיות קפוא שם“? אני באמת לא יודע איך נייבש את הבגדים שלה.
תיכבה כבר!
למה פירקת את זה עכשיו? אני מנסה להוציא אותנו מפה...
– ואתה מנתק... – סליחה, אדוני.
– תחבר את זה בחזרה עכשיו! – אפשר לדבר איתך, בבקשה?
– מה אתה רוצה? – זה בנוגע לנסיכה ליאה, אדוני. היא מנסה...
– לדבר איתך במשדר. – כביתי אותו. אני לא רוצה לדבר איתה.
טוב, הנסיכה ליאה תוהה איפה אדון לוק.
הוא עוד לא חזר והיא לא יודעת איפה הוא.
– אני לא יודע איפה הוא. – אף אחד לא יודע.
– מה זאת אומרת? – טוב, תראה...
– קצין הסיפון! קצין הסיפון! – סליחה, אדוני, אוכל...
– כן, אדוני? – אתה יודע איפה קומנדר סקייווקר נמצא?
לא ראיתי אותו. אולי הוא נכנס מהכניסה הדרומית.
”אולי“? לך לברר, כבר מחשיך.
כן, אדוני.
סליחה, אדוני, אפשר לשאול מה קורה פה?
למה לא?
אדם בלתי אפשרי. בוא, ארטו, נחפש את הנסיכה ליאה.
בינינו, אני חושב שאדון לוק בסכנה גדולה.
אדוני, קומנדר סקייווקר לא נכנס מהכניסה הדרומית.
– אולי הוא שכח להירשם. – לא סביר. הספידר מוכן?
עוד לא. יש לנו קצת בעיות להתאים אותו לקור.
– נצטרך לרכב על טונטונים. – אדוני, הטמפרטורות יורדות מהר מדי.
בדיוק, והחבר שלי נמצא בחוץ.
הטונטון שלך יקפא לפני שתגיע לנקודת המפגש הראשונה.
אז נתראה בגיהינום.
בוא איתי, ארטו. אין דבר שאנחנו יכולים לעשות...
והחיבורים שלי קופאים.
אל תגיד דברים כאלו. כמובן שנראה שוב את אדון לוק.
והוא יהיה בסדר גמור, אתה תראה.
קצר קטן וטיפש. הוא יהיה בסדר גמור.
אדוני, כל הסיורים חזרו. עדיין...
סקייווקר או סולו עדיין לא יצרו קשר.
גברת ליאה, ארטו אמר שלא הצליח לקלוט שידורים כלשהם...
אבל הוא מודה שטווח הקליטה שלו קטן מדי בשביל להתייאש.
הוד מעלתך, לא נוכל לעשות עוד דבר הלילה. חייבים לסגור את דלתות המיגון.
– תסגרו את הדלתות. – כן, המפקד.
ארטו אומר שהסיכוי לשרוד הוא 725 לאחד.
למען האמת, ארטו התפרסם בכך שהוא טועה...
מדי פעם. אללי...
אל תדאג לאדון לוק. אני בטוח שהוא יסתדר.
הוא די חכם, לידיעתך, יחסית לבן אדם.
לוק.
בן?
– תלך למערכת דגובה. – מערכת דגובה?
תלמד שם מיודה...
מורה הג׳דיי שהנחה אותי.
בן! בן!
לוק! לוק!
אל תעשה לי את זה, לוק. קדימה, תן סימן חיים.
– אין הרבה זמן. – בן... בן...
תחזיק מעמד, ילד.
מערכת דגובה.
– זה עלול להסריח, ילד... – יודה.
אבל זה יחמם אותך עד שאבנה מחסה.
ואני חשבתי שהם מסריחים מבחוץ.
בסיס־אקו, קלטתי משהו. זה לא הרבה, אבל אולי זה יצור חי.
קומנדר סקייווקר, האם שומע? רוג־שתיים מדבר.
קפטן סולו, האם שומע?
קומנדר סקייווקר, האם שומע? כאן רוג־שתיים.
בוקר טוב. נחמד שנזכרתם לבקר.
בסיס אקו, רוג־שתיים מדבר. מצאתי אותם. אני חוזר, מצאתי אותם.
אדון לוק, טוב לראות שאתה מתפקד שוב.
גם ארטו מביע תחושת הקלה.
מה שלומך, ילד? אתה לא נראה כל כך גרוע לדעתי.
אתה נראה חזק מספיק בשביל לתלוש אוזניים של גנדארק.
– הודות לך. – אתה חייב לי כבר פעמיים, קטנצ׳יק.
טוב, הוד נערצותך, נראה שהצלחת להחזיק בי פה לעוד קצת זמן.
לא היה לי שום קשר לזה. הגנרל רייקין חושב שמסוכן...
לכל ספינה לעזוב את המערכת עד שנפעיל את שדה האנרגיה.
סיפור טוב. אני חושב שאת פשוט לא עומדת בכך...
שחתיך כמוני יתרחק ממך.
לא ברור לי מה מקור ההשראה לאשליות שלך, מוח לייזר.
תצחק, פרוותי...
אבל לא ראית אותנו כשהיינו לבדנו במעבר הדרומי.
– היא הביעה את רגשותיה האמיתיים כלפיי. – חתיכת...
רועה נרפים מתנשא...
טיפש ומוזנח!
מי מוזנח?
כנראה די צדקתי אם עצבנתי אותה ככה, נכון, ילד?
כנראה שאתה עוד לא יודע הכול על נשים.
צוות המטה למפקדה.
– תנוח. – סלח לנו בבקשה.
נסיכה, יש לנו אורח.
קלטנו משהו מחוץ לבסיס באזור 12, נע מזרחה.
– הוא עשוי ממתכת. – אז אולי זה אחד מהיצורים האלו.
– אולי זה אחד הספידרים שלנו. – לא... רגע.
אני קולט אות מאוד חלש.
אדוני, אני מכיר היטב שש מיליון דרכי תקשורת.
זה לא שדר של הברית. אולי זה קוד של האימפריה.
מה שזה לא יהיה, הוא לא ידידותי. בוא, צ׳ואי, נבדוק מה זה.
תשלח את רוג־10 ו־11 לתחנה 38.
– לא נשאר הרבה ממנו. – מה זה היה?
דרואיד כלשהו. לא פגעתי בו בצורה קשה כל כך, בטח היה לו מנגנון השמדה עצמית.
– דרואיד סיור אימפריאלי. – כנראה האימפריה יודעת שאנחנו כאן.
כדאי שנתחיל בפינוי.
– אדמירל. – כן, קפטן?
אני חושב שמצאנו משהו, המפקד. הדיווח הוא רק חלק משידור...
של דרואיד סיור במערכת הות, אבל זה הכיוון הכי טוב שיש לנו.
יש לנו אלפי דרואידי סיור שמחפשים ברחבי הגלקסיה. אני רוצה הוכחה, לא כיוון.
– לפי התמונות יש שם סימני חיים. – זה יכול להיות כל דבר.
– אם נפעל לפי כל כיוון... – אבל המפקד, במערכת הות...
– לא אמורים להיות אנשים. – מצאתם משהו?
כן, הלורד.
הנה, המורדים שם.
הלורד, יש כל כך הרבה מושבות לא ממופות.
– ייתכן שאלו מבריחים או... – זאת המערכת...
ואני בטוח שסקייווקר נמצא שם איתם. תכוונו מסלול למערכת הות.
– גנרל וירס, הכן את אנשייך. – אדמירל.
קבוצות שבע ועשר יישארו להטיס את הספידרים.
ברגע שכל מוביל יהיה מלא, בקרת הפינוי תיתן אישור להמראה מידית.
כן, המפקד.
בסדר, זהו. תנסה.
תבכה! תכבה! תכבה!
תכבה!
אדוני, ייקח זמן מה לפנות את כל דגמי טי־47.
תשכח מהציוד הכבד, יש מספיק זמן...
להעלות את הדגמים הקטנים יותר למובילים.
– תשמור על עצמך, אדוני. – תודה.
צ׳ואי? שמור על עצמך, טוב?
בסדר, בסדר...
שלום, ילד.
חייבת להיות לזה סיבה. תבדוק בצד השני.
רק רגע.
– אתה בסדר? – כן.
תיזהר.
גם אתה.
גנרל, צי של משמידות־כוכבים מגיע מהחלל העילי במגזר ארבע.
תנתב את כל הכוח למגני האנרגיה.
חייבים לעכב אותם עד שכל המובילים יעזבו.
תתכונן למתקפה קרקעית.
– מה קרה, גנרל? – הלורד, הצי יצא ממהירות האור.
גלאי התקשורת איתרו שדה אנרגיה המגן על אזור בכוכב השישי...
במערכות הות. השדה חזק מספיק כדי להטות כל הפצצה.
המורדים מודעים לנוכחותנו.
אדמירל אוזל יצא ממהירות האור קרוב מדי למערכת.
– הוא חשב שעדיף להפתיע אותם... – הוא מגושם וטיפש.
– גנרל, הכן את חייליך למתקפה קרקעית. – כן, הלורד.
לורד ויידר. הצי יצא ממהירות האור ואנו מתכוננים ל...
אכזבת אותי בפעם האחרונה, אדמירל.
– קפטן פיאט. – כן, הלורד?
תתכונן להנחית את החיילים שלנו מעבר לשדה האנרגיה שלהם...
ותפרוס את הצי כך ששום דבר לא ייצא מהמערכת.
– אתה המפקד עכשיו, אדמירל פיאט. – תודה, לורד ויידר.
כל נושאי הגייסות יתאספו בכניסה הצפונית.
ספינות ההובלה הגדולות יעזבו ברגע שיועמסו.
רק שני לוחמים ילוו כל ספינה.
מגן האנרגיה ייפתח לזמן קצר בלבד...
אז תצטרכו להיות קרובים מאוד למוביל שלכם.
שתי קרביות נגד משמידת־כוכבים?
תותח היונים יירה כמה פגזים...
כדי לוודא שלא יהיו ספינת אויב במסלול הטיסה שלכם.
כשתעברו את מגן האנרגיה, תמשיכו ישר לנקודת המפגש.
– ברור? – כן.
– בהצלחה. – טוב, כולם לעמדות. קדימה.
המטרה הראשית תהיה הגנרטורים. היכונו לפתיחת המגן.
– המפקד, ספינות מורדים מתקרבות לגיזרה שלנו. – מצוין, השלל הראשון שלנו להיום.
המתינו, בקרה יונית.
אש.
המוביל הראשון יצא לדרך.
– הכול בסדר, המפקד? – כמו חדש, דק. מה איתך?
כרגע אני מרגיש כאילו אני יכול לנצח את כל האימפריה לבדי.
אני מכיר את זה.
תחנות אקו שלוש עד שמונה, מהלכים אימפריאליים מתקרבים.
מהלכים אימפריאליים על הרכס הצפוני.
בסיס אקו חמש־שבע, אנחנו בדרך.
בסדר, חבר׳ה, תישארו קרובים.
– לוק, אין לי כיוון וקטורי, אני לא יכול לכוון. – חכה, דק.
מצב תקיפה דלתא, קדימה.
בסדר, אני נכנס.
הובי, אתה עדיין איתי?
השריון חזק מדי בשביל הבלאסטרים.
תשתמשו בצלצלים וכבלי הגרירה.
תכוונו לרגליים, ייתכן וזה הסיכוי היחיד לעצור אותם.
בסדר, חכה, דק.
לוק, יש תקלה במערכת הירי. אצטרך להשתמש בעזרים.
רק תחכה. חכה, דק. תתכונן לירות את חבל הגרירה.
דק? דק!
כן, לורד ויידר. הגעתי לגנרטורים הראשיים.
המגן ייכבה בעוד כמה רגעים. אתה יכול לנחות.
– רוג־שלוש. – קיבלתי, מוביל רוג.
וודג׳, איבדתי את התותחן שלי. אתה תצטרך לירות. אחפה עליך.
תכוון את הצלצל ותעקוב אחריי.
אני מגיע, מוביל רוג.
זהירות, רוג שתיים.
הפעל צלצל.
ירייה טובה, ג׳נסון.
– עוד סיבוב אחד. – אני מגיע, וודג׳.
הכבל נגמר, תשחרר אותו.
מנתק כבל.
הכבל נותק.
קדימה!
– הראנו לו מה זה! – אני רואה, וודג׳. עבודה טובה.
אני לא חושב שנוכל להגן על שני מובילים במקביל.
זה סיכון, אבל לא נחזיק מעמד עוד הרבה זמן. אין לנו ברירה.
– תתחילו בפטרולים. – תפנה את שאר צוות הקרקע.
לא, לא, לא!
זה הולך לשם וזה הולך לשם, הבנת?
ארטו, תשמור היטב על אדון לוק, ברור?
ותשמור היטב גם על עצמך.
אללי...
שכל החיילים ינחתו לתקיפה קרקעית. היכון לירי על הגנרטור הראשי.
– רוג שתיים, אתה בסדר? – כן, אני איתך, מוביל רוג.
תירה צלצל ואחפה עליך.
– אני מתקרב. – תיזהרו מהאש הצולבת, חבר׳ה.
מכוון לעמדה השלישית. המתן.
תישאר קרוב ונמוך.
הובי! נוריתי!
– אתם בסדר? – למה אתה עדיין פה?
– שמעתי שהמפקדה נפגעה. – אתה רשאי ללכת.
אל תדאגי, אלך מפה, אבל קודם אקח אותך לספינה שלך.
הוד מעלתך, אנחנו חייבים לעזוב במוביל האחרון הזה. זאת תקוותנו היחידה.
שלח את כל החיילים שבמגזר 12 למדרון הדרומי כדי להגן על הקרביות.
חיילי האימפריה חדרו לבסיס. חיילי האימפריה חדרו...
– בואי, מספיק. – תפיץ את הקוד של הפינוי.
– ותלך למוביל שלך! – חכו לי!
החלו לסגת! לסגת! לסגת!
– מה המרחק לגנרטורים? – 17.28.
כוונו למטרה. כוח אש מקסימלי.
מוביל, כאן סולו.
כדאי שתמריא, אני לא יכול להגיע אליך. אוציא אותה ב”פלקון“.
אבל לאן אתם הולכים? תחזרו!
רגע! חכו לי! רגע! עצרו!
– כל כך אופייני. – בוא כבר.
מהר, שרביט זהב. עוד תהפוך לדייר קבע פה.
חכו, חכו!
– ועכשיו? – יעזור אם אצא ואדחוף?
– קפטן סולו, קפטן סולו. – אולי.
אדוני, אם יורשה לי להציע...
אחכה.
בחיים לא נעבור את המחסום עם דלי הברגים הזה.
נשארו בה עוד כמה הפתעות, מותק.
קדימה! קדימה! תחליף. נקווה שזה לא נשרף.
– רואה? – יום אחד אתה תטעה...
ואני מקווה שאהיה בסביבה.
תלחץ!
ארטו!
תכין אותה להמראה.
בהצלחה, לוק. נתראה בנקודת המפגש.
אל תדאג, ארטו. אנחנו עוזבים, אנחנו עוזבים.
לא קרה כלום, ארטו.
אני רק מחליף מסלול.
לא ניפגש עם השאר.
אנחנו הולכים למערכת דגובה.
כן, ארטו.
זה בסדר. ארצה להישאר על טיסה ידנית בינתיים.
– ראיתי אותם! ראיתי אותם! – את מי?
משמידות־כוכבים, יש שניים שטסים לעברנו.
– אדוני, אדוני, אם יורשה לי להציע... – תסגרי לו את הפה או שתסגרי אותו לגמרי.
תבדוק את המגן מסיט הירי.
יופי. עוד נוכל להערים עליהם.
תנקטו בפעולת התחמקות.
– היכונו לזינוק למהירות האור. – אבל אדוני...
– הם מתקרבים. – כן? תראי את זה.
את מה בדיוק?
– נראה לי שאנחנו בצרות. – אם יורשה לי לומר, אדוני, שמתי לב קודם לכן...
שההנעה העלית לא תקינה. בלתי אפשרי לזנק למהירות האור.
אנחנו בצרות.
מאיצים אופקיים!
מנחתי סחף.
לא! זה לא זה, תביא לי את מפתח הברגים ההידראולי!
אני לא יודע איך נצא מזה.
צ׳ואי!
זה לא היה ירי לייזר. משהו פגע בנו.
האן, בוא לפה!
קדימה, צ׳ואי!
– אסטרואידים. – אוי לא.
– צ׳ואי, תעבור למצב 271. – מה אתה עושה?
– אתה לא באמת נכנס לשדה אסטרואידים? – רק מטורפים יעקבו אחרינו לשם, לא?
– אתה לא צריך לעשות את זה כדי להרשים אותי. – אדוני, הסיכויים להצליח לנווט...
– בשדה אסטרואידים הם כ־3,720 לאחד. – לעולם אל תגיד לי מה הסיכויים!
זהירות!
רצית להיות בסביבה כשאטעה. יכול להיות שזאת ההזדמנות שלך, מותק.
אני חוזרת בי. אנחנו נימעך אם נישאר פה עוד הרבה זמן.
– לא אתווכח עם זה. – נימעך?
– אתקרב לאחד הגדולים. – להתקרב?
להתקרב?
– זאת התאבדות! – הנה. זה נראה לא רע.
– מה נראה לא רע? – כן, נסתדר שם.
סלחי לי, גברתי, אבל לאן אנחנו טסים?
– אני מקווה שאתה יודע מה אתה עושה. – כן, גם אני.
כן, הגענו. דגובה.
לא, אני לא מתחרט.
אני לא קולט סימנים לערים או לטכנולוגיה...
אבל יש הרבה סימני חיים. יש שם משהו חי.
כן, אני בטוח שזה מקום בטוח לחלוטין לדרואידים.
אני יודע! אני יודע! כל החיישנים לא עובדים. אני לא רואה כלום.
תחזיק מעמד. אתחיל בתהליך הנחיתה.
לא, ארטו, תישאר פה. אבדוק את האזור.
ארטו? ארטו!
איפה אתה?
ארטו!
תיזהר יותר.
ארטו, לשם.
ארטו!
אוי לא.
אתה בסדר? בוא.
יש לך מזל שאתה לא טעים במיוחד.
שברת משהו?
אם אתה מתכוון שהיה רעיון גרוע לבוא לפה, אני מתחיל להסכים איתך.
ארטו, מה אנחנו עושים פה?
זה כמו... משהו מתוך חלום או...
לא יודע. אולי אני סתם מתחרפן.
– כן, אדמירל? – הספינות שלנו הבחינו...
ב”מילניום פלקון“, הלורד, אבל הוא נכנס לשדה אסטרואידים ולא נוכל להסתכן...
אסטרואידים לא מעניינים אותי, אדמירל. אני רוצה את הספינה הזאת, לא תירוצים.
כן, הלורד.
אכבה הכול חוץ ממערכת החירום.
אדוני, אני חושש לשאול, אבל זה אומר שתכבה גם אותי?
לא, אני צריך שתדבר עם ה”פלקון“. תגלה מה התקלקל בהנעה העילית.
אדוני, ייתכן שהאסטרואיד הזה לא יציב לגמרי.
לא יציב לגמרי? אני שמח שאתה פה כדי לספר לנו את זה.
צ׳ואי, קח את הפרופסור אחורה ותחבר אותו להנעה העילית.
לפעמים אני פשוט לא מבין התנהגות אנושית.
אחרי הכול, אני רק מנסה לעשות את העבודה שלי...
תעזוב אותי.
– תעזוב אותי, בבקשה. – אל תתרגשי.
קפטן, אני ממש לא מתרגשת מזה שאתה מחזיק אותי.
סליחה, מותק. אין לי זמן לדברים אחרים.
מה? מוכן לטעינה? בסדר.
בוא נראה. נשים את זה שם. הנה.
עכשיו אני רק צריך למצוא את יודה הזה... אם הוא קיים בכלל.
זה מקום ממש מוזר בשביל מורה ג׳דיי.
המקום הזה מפחיד אותי.
עדיין...
יש פה משהו מוכר.
אני לא יודע. אני מרגיש כאילו...
– כאילו מה? – כאילו שצופים בנו!
את הנשק תניח! אני לא מתכוון לפגוע בך.
אני תוהה מדוע אתה פה?
– אני מחפש מישהו. – מחפש?
מישהו מצאת, הייתי אומר.
כן.
לעזור לך אני יכול. כן.
אני לא חושב. אני מחפש לוחם דגול.
לוחם דגול.
המלחמות לא מעניקות גדולה.
תניח את זה. אנחנו... היי, זה האוכל שלי!
איך הגעת לגודל הזה כשאכלת אוכל כזה?
שמע, חבר, לא התכוונו לנחות בשלולית הזאת, ואם היינו יכולים לחלץ את הספינה מפה, היינו עושים את זה...
– אבל אנחנו לא יכולים, אז אולי... – לא יכול לחלץ את הספינה שלך...
היי, צא משם!
– לא! – היי, יכולת לשבור את זה.
אל תעשה את זה.
אתה עושה בלאגן.
– היי, תן לי את זה! – שלי, או שעזרה לא תקבל.
אני לא רוצה שתעזור לי, אני רוצה את המנורה שלי בחזרה.
אצטרך אותה כדי לצאת מהביצה המגעילה הזה.
ביצה מגעילה? ביתי הוא זה.
ארטו, תן לו את זה.
– שלי! שלי! שלי! שלי! – ארטו!
אולי תלך מפה, קטנצ׳יק? יש לנו הרבה עבודה.
לא, לא, לא. אשאר כאן ואעזור לכם אני, אמצא את חברך.
אני לא מחפש חבר. אני מחפש מורה ג׳דיי.
מורה ג׳דיי. יודה.
– אתה מחפש את יודה. – אתה מכיר אותו?
אליו אקח אותך.
כן, כן, אבל עכשיו צריך לאכול. קדימה.
אוכל טוב. בוא.
בוא, בוא.
ארטו, תישאר לשמור על המחנה.
איפה ארטו כשאני צריך אותו?
אדוני, אני לא יודע איפה הספינה שלך למדה לתקשר...
אבל היא דוברת ניב מוזר ביותר. אני מאמין, אדוני, שחיבורי הכוח...
בצירים השליליים מקוטבים. אני חושש שתצטרך להחליף אותם.
כמובן שאצטרך להחליף אותם.
הנה, וצ׳ואי...
אני חושב שכדאי שנחליף את חיבורי הכוח השליליים.
היי, הוד נערצותך, אני רק מנסה לעזור.
– אולי תפסיק לקרוא לי ככה? – בטח, ליאה.
– לפעמים אתה מקשה עליי כל כך. – זה נכון, ממש נכון.
אבל את יכולה להיות קצת יותר נחמדה.
בחייך, תודי שלפעמים את חושבת שאני בסדר.
לפעמים, אולי...
כשאתה לא מתנהג כמו נוכל.
”נוכל“? ”נוכל“?
אני אוהב את איך שזה נשמע.
– תפסיק. – את מה?
את זה. הידיים שלי מלוכלכות.
גם הידיים שלי מלוכלכות. ממה את מפחדת?
– פוחדת? – את רועדת.
אני לא רועדת.
את אוהבת אותי כי אני נוכל. אין מספיק נוכלים בחיים שלך.
– במקרה אני אוהבת גברים נחמדים. – אני גבר נחמד.
לא, אתה לא, אתה...
אדוני, אדוני! בודדתי חיבורי זרם האנרגיה ההפוכים.
תודה. תודה רבה.
אין בעד מה, אדוני.
לורד ויידר, זאת הייתה הפעם האחרונה שהם הופיעו במסכים שלנו.
לפי כמות הנזק שנגרם לנו, הם בוודאי הושמדו.
לא, קפטן. הם בחיים.
אני רוצה שכל ספינה זמינה תסרוק את שדה האסטרואידים עד שימצאו אותם.
לורד ויידר.
– כן, אדמירל. מה קרה? – הקיסר מצווה עליך ליצור איתו קשר.
תוציא את הספינה משדה האסטרואידים כדי שנוכל לשדר ללא הפרעות.
כן, הלורד.
מה הוראתך, שליטי?
ישנה הפרעה גדולה ב”כוח“.
– חשתי בה. – יש לנו אויב חדש...
לוק סקייווקר.
– כן, שליטי. – הוא יכול להשמיד אותנו.
הוא רק נער. אובי־וואן לא יכול לעזור לו עוד.
”הכוח“ חזק עמו. אסור שבנו של סקייווקר...
יהפוך לג׳דיי.
אם נוכל לצרף אותו אלינו, הוא יהפוך לבן ברית עוצמתי.
כן, כן.
יהיה לו ערך רב. אפשר לעשות זאת?
הוא יצטרף אלינו או שימות, שליטי.
תראה, אני בטוח שזה טעים מאוד, אני רק לא מבין למה אי אפשר לפגוש את יודה עכשיו.
סבלנות! גם עבור ג׳דיי זה הזמן לאכול.
תאכל, תאכל.
חם.
אוכל טוב! טוב.
כמה רחוק יודה? ייקח הרבה זמן להגיע לשם?
לא רחוק, יודה לא רחוק. סבלנות. בקרוב תיפגש איתו.
שורש. אני בישלתי.
למה רוצה אתה להפוך לג׳דיי?
– בעיקר בגלל אבי, אני מניח. – אב. ג׳דיי עוצמתי הוא היה.
– ג׳דיי עוצמתי. – בחייך...
איך אתה מכיר את אבא שלי? אתה אפילו לא יודע מי אני.
אני לא יודע בכלל מה אני עושה פה. אנחנו מבזבזים את הזמן שלנו!
אני לא יכול ללמד אותו. אין לו סבלנות.
הוא ילמד להיות סבלני.
הרבה כעס יש בו, כמו לאביו.
אני הייתי שונה כשלימדת אותי?
לא. הוא עוד לא מוכן.
יודה.
אני מוכן. בן, אני יכול להיות ג׳דיי.
– בן, תגיד לו שאני מו... – האם מוכן אתה?
מה יודע אתה על מוכנות?
במשך 800 שנים אימנתי אבירי ג׳דיי.
את הזכות לבחור את מי לאמן אשמור לעצמי.
ג׳דיי צריך מחויבות עמוקה ביותר...
את הנפש הרצינית ביותר.
בו הרבה זמן צפיתי.
כל חייו הסתכל קדימה...
אל העתיד, אל האופק.
מעולם לא התרכז במקומו...
במה שעשה.
הרפתקה. התרגשות.
ג׳דיי לא חפץ בדברים האלו. אתה פזיז.
גם אני הייתי, אם אתה זוכר.
הוא מבוגר מדי. כן, מבוגר מדי בשביל להתחיל באימונים.
אבל כבר למדתי כל כך הרבה.
– הוא יסיים את מה שהתחיל? – לא אאכזב אותך.
אני לא מפחד.
אתה תפחד.
– אדוני, אם אוכל לומר את דעתי... – דעתך ממש לא מעניינת אותי, תריפיאו.
יש שם משהו.
– איפה? – בחוץ, במערה.
הנה זה, תקשיבו, תקשיבו!
– אני יוצא. – השתגעת?
הרגע תיקנתי את הגיגית הזאת. לא אתן למשהו להרוס אותה.
אז אני באה איתך.
אני חושב שעדיף שאשאר מאחור ואשמור על הספינה.
אוי לא.
האדמה הזאת מרגישה מוזר.
זה לא מרגיש כמו סלע.
– יש פה המון לחות. – לא יודעת.
– יש לי תחושה רעה בנוגע לזה. – כן.
זהירות!
זה בסדר, זה בסדר.
כן, כמו שחשבתי. זה מיינוק.
צ׳ואי, תבדוק את שאר הספינה ותוודא שאין עוד שדבוקים אליה...
– ולועסים את כבלי האנרגיה. – מיינוקים?
תיכנסי פנימה. נוריד אותם, אם יש עוד.
לכו, לכו, חיות! קישטה! קישטה!
רק רגע...
– בסדר, צ׳ואי, בואו נלך מפה! – האימפריה עדיין בחוץ!
– אני לא חושבת... – אין זמן לדון על זה בוועדה!
אני לא ועדה!
אתה לא יכול לזנק למהירות האור בשדה האסטרואידים הזה.
שבי, מותק, אנחנו ממריאים.
– תראו! – אני רואה, אני רואה.
– גורלנו נחרץ! – המערה קורסת.
– זאת לא מערה. – מה?
רוץ!
כן! כוחו של הג׳דיי זורם מ”הכוח“...
אך היזהר מהצד האפל.
כעס, פחד, תוקפנות, מהצד האפל של ”הכוח“ הם...
זורמים הם בקלות ומצטרפים אליך לקרב במהירות.
אם תיפול במשעול האפלה פעם אחת, הוא ישלוט על ייעודך לנצח.
יכלה אותך הוא, כפי שעשה לתלמידו של אובי־וואן.
ויידר.
– הצד האפל חזק יותר? – לא, לא.
לא. מהיר יותר, קל יותר, מפתה יותר.
אבל איך מבדילים בין הטוב לרע?
תדע כשתהיה רגוע...
שלו...
לא פעיל.
ג׳דיי משתמש ב”כוח“...
לידע והגנה, לעולם לא כדי לתקוף.
– אבל תגיד לי למה אני לא יכול... – לא, לא, אין שום ”למה“.
ללמד אותך היום לא אמשיך.
טהר את מוחך משאלות.
משהו לא בסדר פה.
אני מרגיש קור, מוות.
הצד האפל של ”הכוח“ חזק במקום הזה.
שטח רשע הוא.
להיכנס לשם עליך.
מה יש שם?
רק מה שאתה לוקח איתך.
כלי הנשק שלך... לא תזדקק להם.
ציידי ראשים. אנחנו לא צריכים את הזוהמה שלהם.
– כן, המפקד. – המורדים האלו לא יברחו מאיתנו.
המפקד, יש שדר דחוף ממשמידת־הכוכבים ”הנוקמת“.
יהיה פרס גדול למי שימצא את ”המילניום פלקון“.
אתם רשאים להשתמש בכל השיטות שתצטרכו...
אבל אני רוצה אותם בחיים. לא להפוך אותם לעפר.
– כרצונך. – לורד ויידר.
הלורד, מצאנו אותם.
תודה לאל שאנחנו יוצאים משדה האסטרואידים.
בואו נצא מפה. מוכן למהירות האור?
אחד...
שתיים...
שלוש!
זה לא הוגן.
מעגלי הממסר לא עובדים. זאת לא אשמתי!
– אין מהירות אור? – זאת לא אשמתי.
אדוני, הרגע איבנו את המגן מסיט הירי האחורי הראשי.
עוד פגיעה ישירה אחת בחלק האחורי והלך עלינו.
תסובב את הספינה.
אמרתי לסובב אותה! אכוון את כל הכוח למגן הקדמי!
– אתה תתקוף אותם? – אדוני, הסיכויים לשרוד מתקפה ישירה...
– על משמידת־כוכבים אימפריאלית... – שתוק!
הם עוברים לעמדת תקיפה.
תפעילו את המגנים.
תעקבו אחריהם. אולי הם יחזרו בדרך שונה.
קפטן נידה, הספינה לא מופיעה יותר במסכים שלנו.
לא יכול להיות שנעלמו. אין אף ספינה קטנה כל כך עם מכשיר הסוואה.
אין שום זכר להם, המפקד.
קפטן, לורד ויידר דורש עדכון על המרדף.
תכין מעבורת.
אקח אחריות מלאה על כך שאיבדנו אותם ואתנצל בפני לורד ויידר.
– בינתיים תמשיכו לסרוק את האזור. – כן, קפטן נידה.
השתמש ב”כוח“. כן.
עכשיו, את האבן...
תרגיש אותה.
תתרכז!
אוי לא. לעולם לא נוכל להוציא אותה עכשיו.
כל כך בטוח אתה.
איתך תמיד אי אפשר לעשות זאת.
– דבר משאמרתי לא שמעת? – מורה, להזיז אבנים זה דבר אחד.
– זה שונה לגמרי. – לא! לא שונה!
שונה רק במוח שלך. אתה חייב לשכוח את מה שלמדת.
– בסדר, אנסה. – לא! לא לנסות...
לעשות או לא לעשות. אין לנסות.
אני לא מסוגל. היא גדולה מדי.
הגודל לא משנה. תסתכל עליי.
לפי הגודל אתה שופט אותי?
ובצדק...
כי בן בריתי הוא ”הכוח“...
וזהו בן ברית עוצמתי.
החיים יוצרים אותו, מגדילים אותו.
זאת האנרגיה שמקיפה אותנו וקושרת אותנו.
אנו יצורים נאורים, לא החומר הגולמי הזה.
עליך להרגיש את ”הכוח“ מסביבך...
כאן, בינך לביני...
לעץ, לסלע, לכל דבר!
כן...
אפילו בין האדמה והספינה.
אתה רוצה דבר בלתי אפשרי.
אני לא... אני לא מאמין.
בגלל זה אתה נכשל.
אני מקבל את התנצלותך, קפטן נידה.
לורד ויידר, הספינות שלנו השלימו את הסריקה ולא מצאו דבר.
אם ”המילניום פלקון“ עבר למהירות האור, הם כבר בקצה השני של הגלקסיה.
תתריע לכל המפקדות. תחשב כל יעד אפשרי...
לפי המסלול הידוע האחרון שלהם.
– כן, הלורד. נמצא אותם. – אל תאכזב אותי שוב...
אדמירל.
תתריעו לכל המפקדות. תפרסו את הצי.
קפטן סולו, הפעם הגזמת.
לא, לא אשתוק, צ׳ובקה. למה אף אחד לא מקשיב לי?
הצי מתחיל להתפצל.
תחזור להמתין ליד ידית הניתוק הידנית של צבתות הנחיתה.
אני באמת לא מבין במה זה יעזור.
כניעה היא אפשרות מקובלת ביותר במצבים קיצוניים.
אולי האימפריה תהיה אדיבה מספיק...
– תודה. – מה הצעד הבא שאתה חושב עליו?
טוב, אם הם יפעלו לפי הנוהל האימפריאלי הרגיל, הם יזרקו את הזבל...
לפני שיעברו למהירות האור, ואז פשוט נרחף מפה.
עם שאר הזבל. ומה אז?
ואז נצטרך למצוא מעגן בטוח באזור.
– יש לך רעיונות? – איפה אנחנו?
– מערכת אנואט. – אין הרבה מקומות במערכת אנואט.
לא. רגע, זה מעניין.
– לאנדו. – מערכת לאנדו?
לאנדו הוא לא מערכת, הוא אדם. לאנדו קלריסיאן.
הוא קלפן, מהמר, נוכל. את תאהבי אותו.
– תודה. – בספין די רחוקה, אבל אני חושב שנצליח להגיע.
– מושבת כורים? – כן, מכרות גז טיבאני.
לאנדו הצליח לרמות מישהו והשתלט.
ללאנדו ולי יש עבר משותף.
– אתה סומך עליו? – לא...
אבל הוא לא אוהב את האימפריה, אני יכול להבטיח לך.
מתחילים, צ׳ואי. המתן.
נתק.
בהחלט יש לך הברקות.
לא הרבה, אבל בהחלט יש לך.
התרכז. תרגיש את ”הכוח“ זורם.
כן.
טוב.
רגוע. כן.
דרך ”הכוח“ תראה דברים...
מקומות אחרים. את העתיד, את העבר...
חברים ותיקים שלא ראית מזמן.
האן?
ליאה!
שליטה, שליטה. אתה חייב ללמוד מהי שליטה.
ראיתי... ראיתי עיר בעננים.
חברים יש לך שם.
– הם סבלו. – את העתיד רואה אתה.
עתיד?
הם ימותו?
קשה לראות.
תמיד בתנועה העתיד.
אני חייב ללכת אליהם.
להחליט אתה חייב איך לעזור להם בצורה הטובה ביותר.
לעזור להם תוכל אם תעזוב עכשיו...
אבל תהרוס את כל מה שלמענו לחמו וסבלו.
לא, אין לי אישור נחיתה.
אני מנסה ליצור קשר עם לאנדו קלריסיאן.
– רק רגע, תנו לי להסביר! – אל תסטה ממסלולך הנוכחי.
– די רגישים, לא? – חשבתי שאתה מכיר אותו.
זה היה לפני הרבה זמן. אני בטוח שהוא שכח מזה.
ניתן אישור נחיתה ברציף 327.
תודה.
אין סיבה לדאגה. לי וללאנדו יש עבר משותף.
מי דואג?
– אף אחד לא מקבל את פנינו. – זה לא מוצא חן בעיניי.
– מה ימצא חן בעינייך? – לפחות הם הרשו לנו לנחות.
תראי, אל תדאגי. הכול יהיה בסדר. תסמכי עליי.
רואה? הנה ידידי.
תפקח עין, טוב?
היי!
חתיכת רמאי חלקלק דו־פרצופי חסר תועלת.
יש לך הרבה אומץ אם העזת לבוא לפה אחרי מה שעשית.
מה שלומך, שודד זקן? טוב לראות אותך!
טוב, הוא נראה מאוד ידידותי.
כן, מאוד ידידותי.
– מה אתה עושה פה? – תיקונים, חשבתי שתוכל לעזור לי.
– מה עשית לספינה שלי? – ”הספינה שלך“?
היי, אל תשכח שהפסדת אותה לי במשחק הוגן.
ומה שלומך, צ׳ובקה?
אתה עדיין מסתובב עם האפס הזה?
שלום. מה יש לנו כאן?
ברוכה הבאה, אני לאנדו קלריסיאן, מנהל המתקן הזה.
– ומי את? – ליאה.
ברוכה הבאה, ליאה.
בסדר, בסדר, ערמומי זקן.
שלום, אדוני. אני סי־תריפיאו, מומחה יחסי אנוש ומכונות.
כישוריי עומדים לשי... נו באמת!
– מה לא בסדר ב”פלקון“? – ההנעה העילית.
– אדאג שהאנשים שלי יעבדו על זה. – יופי.
אתה יודע שהספינה הזו הצילה את חיי כמה פעמים? היא גוש הזבל המהיר ביותר בגלקסיה.
איך מכרות הגז? זה עדיין משתלם לך?
לא כמו שהייתי רוצה. אנחנו מוצב רחוק וקטן שלא עצמאי מאוד.
היו לי את כל בעיות האספקה האפשריות, היו לי בעיות עם העובדים...
מה כל כך מצחיק?
אתה, תקשיב לעצמך. אתה נשמע כמו איש עסקים...
מנהיג אחראי. מי היה מאמין שזה יקרה?
המפגש איתך מעורר אצלי כמה זיכרונות.
– כן. – כן, אני אדם אחראי בימים האלו.
זה מחיר ההצלחה.
נחמד לפגוש פנים מוכרות.
כמה חצוף!
נשמע שיש שם ארטו.
אני תוהה אם... שלום? שלום?
– מרתק. – מי אתה?
אללי! אני מצטער מאוד, לא התכוונתי להפריע.
לא, בבקשה אל תקום.
לוק, אתה חייב לסיים את האימונים.
התמונה הזאת לא יוצאת לי מהראש. הם חברים שלי, אני חייב לעזור להם.
– אסור לך ללכת. – אבל האן וליאה ימותו אם לא אלך.
אתה לא יכול להיות בטוח בזה.
אפילו יודה לא יכול לראות את גורלם.
אבל אני יכול לעזור להם. אני מרגיש את ”הכוח“.
אבל אתה לא יכול לשלוט בו.
זאת תקופה מסוכנת עבורך...
שבה הצד האפל של ”הכוח“ יפתה אותך.
כן, כן! לאובי־וואן עליך להקשיב.
המערה. אל תשכח את הכישלון שלך במערה.
אבל למדתי הרבה מאז. המורה יודה, אני מבטיח לחזור...
ולסיים את מה שהתחלתי. אני נשבע.
הקיסר רוצה אותך ואת היכולות שלך.
בגלל זה החברים שלך נועדו לסבול.
בגלל זה אני חייב ללכת.
לוק, אני לא רוצה להפסיד אותך לאימפריה כמו שאיבדתי את ויידר.
לא תפסיד.
לעצור אותם חייבים. בזה הכול תלוי.
רק אביר ג׳דיי שהשלים את האימונים...
כש”הכוח“ לצדו יגבור על ויידר והקיסר שלו.
אם תסיים את האימונים עכשיו, אם תבחר בדרך המהירה והקלה כמו ויידר...
– תהפוך לסוכן הרשע. – סבלנות.
ואקריב את האן וליאה?
אם אתה מכבד את מה שהם נלחמים למענו, כן.
אם תבחר להתמודד מול ויידר, תעשה זאת לבדך.
לא אוכל להתערב.
אני מבין.
ארטו...
תפעיל את הממירים.
לוק! אל תיכנע לשנאה.
היא תוביל לצד האפל.
חזק הוא ויידר. זכור את אשר למדת, להציל אותך זה יכול.
אזכור, וגם אחזור. אני מבטיח.
אמרתי לך. פזיז הוא.
עכשיו המצב גרוע יותר.
– הילד הזה הוא תקוותנו האחרונה. – לא, יש עוד תקווה.
הספינה כמעט מוכנה. חסרים רק עוד שניים־שלושה דברים ונהיה במצב מעולה.
כמה שיותר מהר. משהו פה לא בסדר. אף אחד לא ראה את תריפיאו או יודע איפה הוא.
הוא נעלם כבר יותר מדי זמן אם סתם הלך לאיבוד.
תירגעי. אדבר עם לאנדו ונראה מה אוכל לברר.
– אני לא סומכת על לאנדו. – גם אני לא סומך עליו.
הוא חבר שלי, וחוץ מזה, בקרוב נעזוב את המקום הזה.
ואז גם אתה תעזוב אותנו, נכון?
מה קרה?
איפה?
מצאת אותו בערימת גרוטאות?
איזה בלאגן. צ׳ואי, תוכל לתקן אותו?
– ללאנדו יש אנשים שיוכלו לתקן אותו. – לא, תודה.
– סליחה, אני מפריע לכם? – לא ממש.
את פשוט יפהפייה.
את בהחלט שייכת לנו בעננים.
– תודה. – תצטרפי אליי למשקה קטן?
כולם מוזמנים, כמובן.
– יש בעיה עם הדרואיד שלך? – לא, אין בעיה. למה?
תבין, מכיוון שאנחנו עסק קטן, אנחנו לא שייכים...
לתחום השיפוט של האימפריה.
– אז אתה חלק מאיגוד הכורים? – לא, לא ממש.
העסק שלנו קטן מספיק בשביל שלא ישימו לב אליו.
זה יתרון בשביל כולם, היות והלקוחות שלנו...
לא רוצים למשוך תשומת לב.
אתה לא מפחד שהאימפריה תגלה על העסק הקטן שלך ותסגור אותך?
זה תמיד היה מסוכן, אבל זה רק צל של כל מה שבנינו.
הדברים התפתחו כך שהאבטחה גברה.
הרגע עשיתי עסקה שתרחיק מכאן את האימפריה לנצח.
נראה בזה כבוד רב אם תצטרפו אלינו.
לא הייתה לי ברירה. הם הגיעו קצת לפניכם.
אני מצטער.
גם אני מצטער.
לא, תריפיאו איתם.
חכה, כמעט הגענו.
אני צטער אוד, לא כוונתי להפרי...
לא, אל קום!
לא!
פלוגת הסער? כאן? אנחנו בסכנה.
אני חייב לספר לאחרים. אוי לא, ירו בי!
לורד ויידר.
תוכל לקחת את קפטן סולו לג׳אבה ההאט כשסקייווקר יהיה בידיי.
הוא לא יועיל לי אם ימות.
לא ייגרם לו נזק קבוע.
לורד ויידר, מה עם ליאה והווקי?
אסור שייצאו מהעיר הזאת לעולם.
זה מעולם לא היה אחד התנאים בעסקה שלנו, וגם לא העברת האן לצייד הראשים הזה.
אולי אתה חושב שמתייחסים אליך בצורה לא הוגנת?
– לא. – יופי. יהיה חבל...
אם אצטרך להשאיר פה מחנה צבאי.
העסקה הזו הולכת ונהיית גרועה יותר.
כן, טוב מאוד. אני אוהב את זה.
משהו לא תקין, כי אני לא יכול לראות עכשיו.
עדיף בהרבה.
רגע, רגע! אללי, מה עשית?
אני הפוך, גוש פרווה מוכה יתושים!
רק ראש־סחבה מגודל כמוך יכול היה להיות כל כך טיפש...
אני מרגיש נורא.
למה הם עושים את זה?
הם בכלל לא שאלו אותי שאלות.
לאנדו.
– צא מפה, לאנדו. – שתוק ותקשיב! ויידר הסכים...
– להסגיר לידי את ליאה וצ׳ואי. – לידיך?
הם יצטרכו להישאר פה, אבל לפחות הם יהיו בטוחים.
– מה עם האן? – ויידר נותן אותו לצייד הראשים.
– ויידר רוצה שכולנו נמות. – הוא בכלל לא מעוניין בכם.
הוא רודף אחרי מישהו בשם סקייווקר.
– לוק. – לורד ויידר הציב לו מלכודת.
– ואנחנו הפיתיון! – טוב, הוא בדרך.
פשוט מושלם. סידרת את כולנו כמו שצריך, לא?
חבר...
די!
עשיתי כל מה שביכולתי.
סליחה שלא יכולתי לעשות יותר, אבל יש לי צרות משלי.
כן, אתה ממש גיבור.
אתה בהחלט יודע להסתדר עם אנשים.
המתקן פרימיטיבי...
אבל הוא יספיק כדי להקפיא את סקייווקר למסעו באימפריה.
לורד ויידר, ספינה מסוג כנפי־איקס מתקרבת.
יופי. עקבו אחרי סקייווקר ותאפשרו לו לנחות.
לורד ויידר, אנחנו משתמשים במתקן הזה רק בשביל הקפאת פחם.
– אם תשים אותו שם, זה עלול להרוג אותו. – אני לא רוצה שהפרס של הקיסר ייפגע.
נבדוק את המכשיר על קפטן סולו.
אם היית מחבר לי את הרגליים, לא הייתי במצב המגוחך הזה.
אל תשכח, צ׳ובקה, שאתה אחראי עליי...
אז אל תעשה משהו טיפשי.
מה קורה פה, חבר?
שמים אותך במקפיא פחם.
מה אם הוא לא ישרוד? הוא שווה לי הרבה.
האימפריה תפצה אותך אם ימות. תכניסו אותו.
עצור! צ׳ואי! עצור! עצור!
כן! תפסיק, בבקשה, אני לא מוכן למות.
היי! היי! תקשיב לי, צ׳ואי.
צ׳ואי, זה לא יעזור לי. היי, תשמור את הכוח שלך.
תהיה עוד הזדמנות.
הנסיכה... אתה חייב לדאוג לה.
שמעת?
אני אוהבת אותך.
אני יודע.
מה קורה פה? תסתובב. צ׳ובקה, אני לא רואה.
הם עטפו אותו בפחמנית.
הוא אמור להיות מוגן, אם ישרוד את תהליך ההקפאה, כמובן.
טוב, קלריסיאן, הוא שרד?
כן, הוא חי. ובתרדמת מושלמת.
כולו שלך, צייד ראשים.
תכינו מחדש את התא לסקייווקר.
סקייווקר נחת הרגע, לורד.
יופי. תוודא שיגיע הנה.
קלריסיאן, קח את הנסיכה והווקי לספינה שלי.
אמרת שיישארו בעיר תחת השגחתי.
אני משנה את העסקה. תתפלל שלא אשנה אותה עוד.
לוק! לוק, לא, זאת מלכודת!
”הכוח“ עמך, סקייווקר הצעיר...
אבל אתה עדיין לא ג׳דיי.
עבודה טובה.
תחזיקו אותם במגדל השמירה ושמרו על השקט. זוזו.
– מה אתה עושה? – אנחנו יוצאים מפה.
ידעתי מההתחלה שזאת בוודאי טעות.
נראה לך שנבטח בך אחרי מה שעשית להאן?
לא הייתה לי ברירה.
מה אתה עושה? בטח בו, בטח בו!
אנחנו מבינים, נכון, צ׳ואי? לא הייתה לו ברירה.
– אני רק מנסה לעזור. – אנחנו לא זקוקים לעזרתך.
מה?
– נשמע שהוא אומר ”האן“. – עדיין יש סיכוי להציל את האן...
ברציף...
המזרחי.
צ׳ואי.
אני ממש מצטער על כל זה. אחרי הכול, הוא רק ווקי.
שים את קפטן סולו בתא המטען.
ארטו, ארטו, איפה היית?
רגע, תסתובב, גוש צמר.
מהר, מהר! אנחנו מנסים להציל את האן מצייד הראשים.
טוב, לפחות אתה עדיין בחתיכה אחת.
תראה מה קרה לי.
אוי לא! צ׳ואי, הם מאחוריך!
למדת הרבה, צעיר.
עוד תגלה שאני מלא בהפתעות.
גורלך הוא איתי, סקייווקר.
אובי־וואן ידע שזה נכון.
לא.
קל מדי.
אולי אתה לא חזק כמו שהקיסר חשב.
מרשים.
מרשים מאוד.
אובי־וואן לימד אותך היטב.
הצלחת לשלוט בפחד שלך.
כעת, שחרר את זעמך.
רק השנאה שלך יכולה להשמיד אותי.
– קוד האבטחה שונה. – ארטו, תוכל להגיד למחשב...
לעקוף את מערכת האבטחה.
ארטו, מהר!
שימו לב, כאן לאנדו קלריסיאן. האימפריה השתלטה על העיר.
אני ממליץ לכולם לעזוב לפני שכוחות סער נוספים יגיעו.
– מכאן. – אל תאשים אותי. אני מתורגמן.
אני לא אמור להבדיל בין שקע למסוף מחשב.
ההנעה העילית של ”המילניום פלקון“ לא מעניינת אותנו. היא תוקנה.
תפתח את הדלת וזהו, גולם!
לא הטלתי בך ספק לרגע. נפלא!
זה כואב!
תתכופף, חסר מוח...
ליאה!
לכי!
חשבתי שהחיה השעירה הזאת תגמור אותי.
כמובן שכבר נראיתי טוב יותר.
הפסדת. אין טעם להתנגד.
אל תיתן לעצמך להיחרב כמו אובי־וואן.
אין לאן לברוח.
אל תאלץ אותי להשמיד אותך.
לוק, עוד לא הבנת כמה אתה חשוב.
רק התחלת לגלות את כוחותיך.
הצטרף אליי ואשלים את אימוניך.
כשכוחותינו יהיו מאוחדים...
נוכל לסיים את העימות ההרסני הזה...
ונשיב את הסדר לגלקסיה.
בחיים לא אצטרף אליך!
אילו רק ידעת מה עוצמתו של הכוח האפל...
אובי־וואן מעולם לא סיפר לך מה קרה לאביך.
הוא סיפר לי מספיק.
– הוא סיפר לי שאתה הרגת אותו. – לא.
אני אביך.
לא. לא.
זה לא נכון.
זה בלתי אפשרי!
הקשב לרגשותיך, אתה יודע שזה נכון.
לא!
לוק, תוכל להשמיד את הקיסר.
הוא חזה בכך. זה ייעודך.
הצטרף אליי ונוכל לשלוט ביחד בגלקסיה...
כאב ובן.
בוא איתי.
זאת הדרך היחידה.
בן.
בן, בבקשה.
בן.
ליאה.
תשמעי אותי.
ליאה.
לוק.
– אנחנו חייבים לחזור. – מה?
– אני יודעת איפה לוק. – מה עם הקרביות האלו?
– צ׳ואי, תעשה את זה וזהו. – אבל מה עם ויידר?
בסדר, בסדר, בסדר!
תקרא למעבורת שלי.
תראו, יש שם מישהו.
זה לוק. צ׳ואי, תאט.
תאט, נעבור מתחתיו. לאנדו, פתח את הצוהר העליון.
בסדר. לאט־לאט, צ׳ואי.
– לאנדו? – בסדר, בואו נזוז.
ליאה.
בסדר, צ׳ואי, זזים.
כבר אחזור.
משמידת־כוכבים.
בסדר, צ׳ואי. תתכונן למעבר למהירות האור.
אם האנשים שלך תיקנו את ההנעה העילית. כל נקודות הציון מוגדרות. זה עכשיו או לעולם לא.
תלחץ!
הם אמרו לי שתיקנו את זה.
בטחתי בהם שיתקנו את זה! זאת לא אשמתי!
הם ייכנסו לטווח קרן הגרירה שלנו תוך כמה רגעים, לורד.
אנשיך נטרלו את ההנעה העילית ב”מילניום פלקון“?
– כן, הלורד. – יופי.
הכן חוליית השתלטות ותשתמשו בירי־הלם.
– כן, הלורד. לוטננט. – כן, המפקד.
בהמה צעקנית. למה שלא נעבור למהירות האור?
אי אפשר?
איך אתה יודע שההנעה העילית נוטרלה?
המחשב הראשי של העיר אמר לך?
ארטו־דיטו, אתה יודע שלא כדאי לסמוך על מחשבים זרים.
שים לב למה שאתה עושה!
– לוק. – אבא.
בני, בוא איתי.
בן.
למה לא סיפרת לי?
צ׳ואי!
זה ויידר.
לוק, זה ייעודך.
בן.
למה לא סיפרת לי?
כוננות בכל המפקדות.
הכינו את קרן הגרירה.
ארטו, חזור הנה מיד! עוד לא סיימת איתי.
אתה לא יודע איך לתקן את ההנעה העילית. צ׳ובקה יכול לעשות את זה.
אני עומד כאן מפורק לחתיכות ואתה בהזיות על גדולתך!
הצלחת!
– לוק, אנחנו מוכנים להמראה. – בהצלחה, לאנדו.
כשנמצא את ג׳אבה ההאט וצייד הראשים ההוא ניצור איתכם קשר.
אצטרף אליכם בנקודת המפגש בטאטואין.
נסיכה, נמצא את האן. אני מבטיח.
צ׳ואי, אחכה לאות ממך. תשמרו על עצמכם.
ש”הכוח“ יהיה עמכם.