PROGRAMMET INNEHOLDER SCENER MED NOE BANNING
-Fremmedpolitiet? -Skattevesenet.
Mrs. Rose, det er folk fra myndighetene!
Jeg blir plyndret!
John, jeg fratas all glede jeg har tjent i løpet av livet.
Hvordan tror du jeg har det, Moira? Eli var familie!
"Overlat det økonomiske til meg", sa drittsekken.
Det er sprøtt! Folk bare tar tingene våre.
De tar tingene våre!
Kan du gå ut av klubben? Vent! De veskene er ikke dine!
Kjæresten min kjøpte dem, så teoretisk er de hans!
-Kan du flytte deg, sir? -Nei, du kan flytte deg.
Hva slags syke folk tar seg betalt for å ødelegge andres liv?
Ødelegger andres liv! Hvor skal du med det?
Sjelen min er kidnappet uten løsepengekrav. Ingen vil redde meg!
Vi har et kvarter på å pakke personlige ting!
La du Kristen sammen med Robin? De liker ikke hverandre! Nei, nei!
Eli har lurt deg, Johnny.
Han tok alt. De tror han er på Caymanøyene.
Han var vår forretningsfører. Han skulle betale skatten.
En liten sum er lagt av til dere, og dere får beholde et aktivum.
-Ungene? -De er forsørgeransvar, Moira.
Du kjøpte en liten by i 1991, Johnny.
Ja, jeg kjøpte den på spøk til sønnen min.
-Kjøpte du den byen? -Ja, hvordan ellers få skjøtet?
-Du kunne fotoshoppet det. -Og spart pengene.
-Spøken var jo å eie byen. -Slutt.
-Det var spøken. -Herregud!
Takket være Johnny kan byen være redningen deres.
Iallfall en stund. Dere kan bo der til dere er på beina igjen.
Det fins vel en takleilighet vi kan bo i. Det fins alternativ.
Hjemløshet er en mulighet.
Jeg var omgitt av gamle damer med solskjerm som luktet søtpotet.
Det var ikke noe sted å legge seg. Der var ingen seng eller kjøkken.
Jeg vet det! Nei.
Hva kan jeg si? Det er kyr overalt.
Jeg vet ikke om her er noen stasjon. Jeg vet ikke hva som skjer.
Johnny Rose. Roland Schitt.
-Borgermesteren vi skulle møte? -Stemmer.
Vil du smiske for noen, er jeg rett mann.
-Dette er familien min... -La oss få alle inn på kontoret.
Jentene kan ta koffertene. Følg meg. Pass deg, søta.
Unger, hold øye med bagasjen. I helvete er det ingen pikkolo.
-Hold kjeft. -Hold kjeft, selv!
-Du kan holde kjeft. -Hold kjeft.
-Navnet er Rose. -Jeg ser ingen reservasjon her.
-Jeg har satt av to rom til dem. -Det er ingenting her.
Bare book dem inn på to rom. De eier byen. De er storfolk.
-Vi trenger tre rom. -Det går ikke, søta.
Vi har en grense på ett gratis rom. Jeg ga dere ett til for skams skyld.
-Hva med suiter? Har dere to suiter? -Han der, altså...
Dette er et motell. Våre rom er mer til yrkessjåfører og fulle ungdommer.
Bare gi meg en nøkkel til en dør til et rom!
Jeg vil bare ha et badekar og en skjøteledning.
Vær så god, frue.
-Det lukter gymbag. -Er det flere som føler seg øre?
Dette minner meg om high school.
Jeg hadde meg i bortimot alle rommene her.
Om krimteknikere kom hit med UV-lys, ville det lyst opp.
-Ok, så fint. -Herregud.
Og sjef, det andre rommet er der inne.
Og der er senga. Jeg får vel dra av trekket og brenne det.
-Greit. -Fint, Roland. Takk for alt...
Ok.
Ok. Ok, ok.
Ok. Ok.
Ok.
Ok. Jeg elsker deg.
Det ser ut som dere har alle kanalene utenom Kanal 19.
Vi kommer ikke til å se mye TV, men takk.
Jeg vil ikke oppholde deg, du har det nok travelt.
-Hei. -Kan jeg hjelpe deg?
Har du et ekstra håndkle? Og dette er nok et dumt spørsmål-
-men har dere et møterom her?
Ja, det har vi. Du finner det-
-ut døra til venstre ved siden av Hamam-spaet.
-Skal jeg booke en behandling? -Bare håndkleet.
Greit.
Takk igjen for at du viste oss alt her, men nå må vi pakke ut.
-Om det er greit. -Null problem, jeg hjelper gjerne.
Bare én ting til før jeg går...
Kan jeg låne toalettet?
Er det helt nødvendig?
Ja, det vil jeg si.
Unnskyld meg. Helt nødvendig...
Ja, det toget har gått, om du skjønner hva jeg mener.
-Jeg trenger den senga. -Hvorfor?
Fordi jeg trenger den.
Hvis noen bryter seg inn i natt for å drepe oss, angriper de den først.
Du vil at jeg skal bli drept først? Foran deg?
Ville du løpt din vei og latt meg forblø på gulvet?
Det var planen, ja.
Ok. Du kan få senga når jeg drar.
-Hvor skal du? -Stavros kommer og henter meg.
Hva mener du?
-Når kommer han? -Når Mary-Kate gir slipp på flyet.
-Hvor skal vi? -Per nå henter han bare meg.
Så kan vi komme tilbake og hente dere senere.
Hva slags sosiopat forlater familien sin-
-i et motbydelig høl for å farte rundt i verden-
-med en dum shipping-arving hun har kjent i 3 måneder?
Det blir 4 måneder i neste måned. Og han sa nettopp-
-at han kan se for seg å si "jeg elsker deg" om ikke så lenge.
Noe så teit. Jeg sier det til mor og far.
David! Jeg venter på en passende anledning.
Ellers vil far gråte og mor late som alt er bra og overse meg i 5 måneder.
Vel, jeg trenger denne senga.
Vet du hva? Du kan bli drept først for en gangs skyld.
-Nei, du kan bli drept først! -Du kan bli drept først! Jo, du!
David, du kan bli drept først!
-Jeg syns stedet er litt søtt. -Sa du søtt?
Nei, Alexis. Martha Stewarts Hampton-hjem er søtt.
Hvor er den merkelige mannen?
Hvor?
Han er på badet. Han vil ikke gå!
Han har vært der veldig lenge... Herregud. Herregud.
Minn meg på å få vinduet fikset. Det gikk ikke opp.
Roland, takk for alt du har gjort, men vi trenger tid for oss selv nå.
Ja visst. De gardinene kan dras for.
-Å se, dere har Kanal 19. -Roland, kan du pelle deg ut!
Der overreagerte jeg litt. Det var unødvendig.
Men vi er litt slitne. Det har vært en lang dag.
Virkningen av medisinene begynner å gå ut nå-
-og familien trenger å slappe av.
Johnny, du trenger ikke å beklage.
Du trenger ikke å banke det inn. Dere trenger litt familietid.
Ingen problem. Vet du hva jeg skal gjøre?
Jeg skal bare pelle meg ut.
-Må vi spise her? -Jeg syns det er søtt.
-Alexis, hva er det med deg? -Hva mener du?
Seriøst? Rommet var søtt, dette stedet er søtt.
Jeg blir støtt av dette stedet. Hva er fint ved det?
Byen er stygg og fæl.
Den er sjarmerende og pittoresk. Den er som fra et eventyr.
Hva feiler det deg?
Ok...
Stavros henter meg, og jeg skal bo hos ham en stund.
Det skjer ikke.
Jeg vemmes av at jenta mi har blitt en egoistisk, falsk hore. Hallo!
Hei, jeg heter Twyla og skal servere dere.
Jeg leste om dere og alt dere har vært gjennom. Det høres fælt ut.
En slektning av meg drev med telefonsalg og tjente grovt.
-Men han drev ulovlig og mistet alt. -Ikke helt det samme.
Nei, han havnet i fengsel, som er fælt, men han lærer spansk.
"No mas, le duele!" Det betyr: "Slutt, det gjør vondt."
-Nydelig anekdote. Kan vi få mer tid? -Si fra når dere er klare.
-Jeg forbyr deg å svikte familien. -Jeg er voksen, mor.
-Du opptrer som et bortskjemt barn. -Det er utilgivelig.
Du er bare misunnelig fordi jeg kan dra herfra.
-Du har flass på øyebrynet. -Hold opp.
Unger, slutt.
Verden raser sammen rundt oss, og jeg dør innvendig.
Jeg føler meg litt uvel selv. Å, oksebryst.
Gi meg litt plass!
John... Herregud.
-Rommene hadde vel dører? -Det er jo hotellrom.
Det er et motell. Det er motellrom.
-Hva om de tok tingene våre! -Vi har ingenting.
Jeg har ting.
Fordømt, òg!
-Jeg har et problem. -Hvis det handler om dører...
-Ja, de er borte. Noen stjal dem! -Du må snakke med Roland om det.
Han bor nedi gata. Ta til venstre to ganger. Det står en bil utenfor-
-med et klistremerke av en naken Helen Mirren.
Herregud, nei! Nei! Nei!
-Hva er det? -Øredobbene mine er borte!
-Hvor er de? -Jeg vet ikke!
Først truet du med å forlate meg, nå er diamantene borte!
-Nå er du veldig dramatisk. -Hold kjeft og let etter dem!
Åpne deg!
Roland, jeg ser deg bak bilen!
Klart du ser meg. Jeg ser på grusen.
-Grusen nå... Hva kan man gjøre? -Ja, det er grus.
Ja, grus. Gode nyheter: Jeg snakket med en fyr om baderomsvinduet.
-Det er min minste bekymring nå. -Så la oss snakke om din bekymring.
Dørene! Jeg vil ha dører før det blir mørkt. Sønnen min er redd møll.
Saken er den at du gjorde noe dumt.
Du var frekk mot meg foran familien din. Nå liker de meg mindre.
Det er neppe mulig. Du hang jo over skuldrene på oss på motellet.
Da jeg var liten og gjorde noe slemt, tok far døra til rommet mitt og sa:
"Roland, privatliv må fortjenes."
Nå henger jeg ikke med. Hva har det med privatliv å gjøre?
Ingenting. Jeg var sint og tok dørene.
Hvis du ble fornærmet for noe jeg sa, så var det ikke personlig ment.
-Greit. Jeg godtar unnskyldningen. -Det var mer en forklaring.
Men jeg godtar unnskyldningen. Så takk.
Det var ingen unnskyldning.
Du sa unnskyld fint og ydmykt, og det krever storsinn-
-og det er Johnny Rose, storsinnet.
-Hallo! -Hallo. Hei! Kom inn.
Du har vel ikke sett noen loffere eller dophuer nær hotellet i dag?
-Ingen dophuer, nei. -Rommene sto åpne som et marked.
Noen kom og stjal øredobbene mine. Men det var bare deg her i dag?
-Ja. -Ja.
-Det var ingen andre her i dag? -Jeg tror jeg vet hva du antyder.
Nei, jeg bare fastslår at kun du var her da øredobbene ble stjålet.
-Spør du om jeg stjal dem? -Nei, det ville jeg aldri gjort.
Og jeg ville aldri anmelde det om øredobbene ble lagt tilbake.
Om de dukket opp igjen.
Om du ga dem tilbake, ville jeg ikke anmelde det.
Jeg må løpe før pantelåneren stenger. Jeg skylder langeren min penger.
Men du har nok dette under kontroll.
Hva skjedde nå?
Jeg spurte høflig om hun stjal øredobbene, og hun ble iskald.
-Nå drar hun til pantelåneren! -Jeg trenger et håndkle!
Hallo! Hei, jeg beklager om mor anklaget deg for å ta noe.
Vil du legge ekle ting i sengene våre når du skal vaske?
-Jeg kommer ikke til å vaske. -Kan jeg spørre deg om noe?
-Du er frekk. -Er det et spørsmål?
Jeg har spurt tre ganger etter et håndkle-
-så jeg kan vaske denne byen av meg. Tror du at jeg vil være her?
-Tror du at jeg vil det? -Jeg vet ikke. Du er svært ordknapp.
Om du får et håndkle, slutter du å følge etter meg?
-Ja! -Greit.
Men kun fordi du kalte meg frekk. Det tar jeg som en kompliment.
-Mannen er gal. Hva har skjedd? -Vi har blitt ranet.
-Og nå stamper noen øredobbene mine. -Diamantene?
Ja, det eneste jeg kunne gjemme i munnen.
Jeg tok øredobbene ut herfra og la dem i skoen min.
-For trygg oppbevaring. -Nei. Nei!
Stavros tekstet meg. Han slo opp og kommer ikke.
Han har ikke tid til å hente meg, for han skal på Diddys fest-
-og han rekker ikke begge deler, men jeg skulle være daten hans.
Jeg likte aldri Stavros. Ikke siden han tilbød meg kokain da jeg ble 60.
Bare av ren nysgjerrighet:
Syns du fortsatt at motellet er søtt?
-Du er en dust, David! -Er jeg? Dumpet jeg deg for en fest?
-Hjelp meg med dørene! -Jeg er nydusjet.
-Hjelp meg med dørene. -Hjelp ham.
-Du kan hjelpe ham! -David, kan du hjelpe meg?
-Det lufttørker! -Hold fred og klapp igjen!
Som om jeg ikke så det komme. Han har slått opp fem ganger alt.
Den gangen han ikke møtte meg i Rio.
Og husker du da han ga meg ekskonas forlovelsesring?
Og i fjor da han glemte dopet sitt i bilen min, og jeg ble arrestert.
Kan du gjøre meg en stor tjeneste og aldri gjenta det for noen?
-Ok? -Ok.
Unger, vi ville bare si god natt og at vi skal komme oss gjennom dette.
-Mine beste ønsker til dere begge. -Og at vi snart er på beina igjen.
Skjønt da er føttene våre skoløse, skitne og såre av å gå på-
-sigarettstumper og knuste ølflasker.
Så seriøst, Alexis, nå er det nok om Stavros.
Beklager om jeg har det kjipt nå!
Har du det kjipt?
-God natt, unger! -God natt.
-God natt.
La oss be om at vi ikke våkner.
Tekst: Monica Moltubakk www.sdimedia.com