Programmet kan inneholde grovt språk. Følsomme seere advares.
Er dette bygrensen?
Ja, 18 km2 som ender her ved byskiltet.
Alt er ditt. Det må være en god følelse når du eier så lite nå.
På grunn av din uærlige økonomisjef.
-Skandalen... -Ja, jeg vet det. Jeg vet det, Ray.
-Hva er dette? -Byskiltet.
-Er det et tulleskilt? -Hva mener du?
Ser du ikke noe galt med det?
Mannen står veldig nær kvinnen.
Han holder henne så hun ikke faller uti.
Se litt nærmere, Ray.
-Det trenger å poleres litt. -Poleres?
Folk kjører langt for å ta bilder av det.
Det gjør de sikkert! Vet du hva? Det skal ned!
Det er ordførerens familie. Skiltet har vært der i 40 år.
Og du lurer på hvorfor ingen vil kjøpe byen?
Jeg ser det nå!
-Skuldrene hans er for brede. -Inn i bilen, Ray.
Moira?
Det blir mye jobb, men jeg har sett verre.
Det blir ikke noe problem. Moira?
De har mage til å kalle meg irrelevant.
Filleryer er irrelevante.
L.A. er irrelevant.
Jeg er relevant!
"Deilig å være kvitt henne," sa de.
-Hvem sa det, elskling? -Jeg vet ikke!
Kommentarer uten avsender. Plageånder.
-Har vi en dårlig dag? -Anonyme.
Illevarslende.
Det er så bra, takk.
Jeg har dessverre ingen driks å gi deg.
Den der fyren fra forleden.
-Han er ikke for meg, hva? -Hvem?
Den skjeggete fyren jeg kysset.
Han er ekkel, hva? Ikke noe for meg.
Det var liksom ingen gnist der.
Haikeren som grillet i søppelbøtta?
-Ja, han. -Har dere sett moren deres i dag?
Ja, hun lå på gulvet og slepte seg inn i garderoben.
Og du sa ingenting?
Jeg tenkte at hun lette etter en linse eller noe.
Hun har googlet seg selv og har et sammenbrudd.
-Hvor ille er det? -En stødig sjuer.
-En åtter håndterer du lett. -Men jeg er opptatt nå.
-Dere to får... -Nei, jeg tok Saint Tropez.
Jeg tok bursdagen hennes og Aspen.
Jeg prøver å selge byen.
Hvis dere vil herfra, hjelper dere meg og tar hånd om moren deres.
Horoskopet mitt sa at jeg ikke skal ta ansvar for noen andre i dag.
Mitt sa at du skal hjelpe moren din.
Ikke slipp henne ut av syne. Hun må ikke detonere offentlig.
Jeg vet det. Men det er litt moro å se.
Ikke når det er deg hun prøver å rygge over.
-Hva er det? -Øyekrem.
-Hvorfra? -Paris.
-Hvordan betalte du for den? -Et kredittkort funker.
Du kjøper ting på kreditt? Og hvordan skal du betale for det?
Jeg har det jo allerede.
Det kan virke som et bisart konsept-
-men hvis du vil ha krem fra Paris, må du jobbe og betale for den.
Si det til posene under øynene mine.
Etter din neste vits går du til resepsjonen og spør...
-Stevie. - ...hvor du finner en jobb her.
Jeg må få bort et pornoaktig skilt før det skremmer bort flere kjøpere.
Jeg fikser det.
Vil du se ung ut, får du skaffe deg en jobb!
Kjæresten din har ikke dumpet deg for en skandinavisk flyvertinne.
Hva er engang Kika for slags navn?
-Jeg burde sitte i skapet. -Hjelp meg ut. Hjelp meg!
Foten min har sovnet.
Skal vi se hva de sier om deg og Stavros?
-Nei. -Det var ikke min idé.
Dere var et ungt, elskende par på et luftskip fylt av gass.
Vi burde gå og spise noe. Når du spiser, kan du ikke snakke.
-Vet du hva jeg synes? -Hva?
At du dater svin.
Å være moderlig er ikke din sterke side.
Jeg sier det bare fordi det er sant.
Og fordi du har gomlet i deg hundre antidepressiver.
Jeg var sulten. Men jeg kan spise igjen.
Hei! Spørsmål.
Rent hypotetisk, hvis man skulle søke jobb i Schitt's Creek-
-hvor ville du foreslå at man leter?
Er det en oppslagstavle? Noen brosjyre eller noe?
Ingen oppslagstavle. Hva vil du ha for slags jobb?
Som kunstkurator eller noe med trendspaning.
Da skal vi se.
Ingen kunstkurator eller trendspaner. Snålt.
Noe annet du er flink til?
-Jeg har veldig god smak. -Kjempefint. Da skal vi se...
Å! Varepakker i matbutikken.
-Jeg vet ikke hva det er. -Du pakker varer i poser...
...slik at folk kan bære med seg varene sine hjem.
-Hva tror du lønnen er? -Jeg gjetter minimumslønn.
-Hva er det? 40-45 i timen? -Nettopp.
Greit. Greit.
-Jeg skal tenke på det. Takk. -Det var så lite.
Jeg vil ha to eplebeignets-
-et stykke pekannøttpai, stor pommes frites med saus og bacon.
Hun vil ha eggehviterøre og dampet spinat, takk.
Og pekannøttpai, løkringer og is!
Ingenting av det. Jeg tar en kopp te, takk.
Mrs. Rose, er det bra med deg? Du virker litt...
-Hun har det bra. -Jeg har det bra.
Bli der, ikke rør deg.
Jøss, jeg kjeder meg sånn.
Hei! Hei, du! Hei.
Jeg vil bare klargjøre det som skjedde forleden.
-At jeg lot deg kysse meg. -Du kysset meg.
Jeg ser hvordan du kan tro det.
Jeg vil bare at du vet at jeg gikk gjennom en greie.
-Ja visst. -Du!
Hvorfor gir de deg rester? Er du fattig eller noe...?
Nei, men takk for at du spør. Det er til komposten.
Så ingenting går til spille.
-Kompost? -Ja, jeg vet hva det er.
Gwyneth Paltrow hadde en på julegavelisten.
Jeg skal gå.
Så bra at vi kunne oppklare det der.
-Når man snakker om sola. -God morgen. Ray!
-Hei! -Hei!
Jeg vil avtale et møte med bystyret.
Det er oss, det. Jeg heter Bob, det der er Ronnie. Ray kjenner du.
Ja, jeg tilbrakte en herlig morgen med Ray.
Jeg ser at dere er opptatte, så jeg går rett på sak.
-Det gjelder byskiltet. -Han lar det ikke fare.
Skiltet viser hva som venter her i byen.
-Har du et problem med budskapet? -Et stort problem, Bob.
Det er det første man ser når man kjører hit.
Som byens eier vil jeg formidle en bedre, penere image.
Skiltet bærer på mye historikk. Schitt-historikk.
Ingen fremmed skal komme hit og endre på alt.
Ikke reparer det som ikke er ødelagt!
-Hei, Moira! -Hei! Hei!
-Hvordan har du det? -Jeg spiser eggehvite.
Og håper at huset skal rase sammen.
Jeg vil be om en stor tjeneste.
Klassen min skal spille teater for de yngre.
Det ville vært så perfekt om du kunne trene barna.
De ville bli kjempeglade for at noen som deg, en ekte stjerne...
...underviser dem.
Det må ha krevd sånt mot å be meg om det.
I showbusiness står lykken den dristige bi, så mitt svar er ja.
Ja! Ja!
-For noen gode nyheter! -Ja, faen!
Hvordan gikk det?
Jeg traff en kvinne i en tragisk butikk-
-og jeg skal på intervju for jobben som varepakker.
-Så bra! -Det er alt jeg er kvalifisert for.
-Når er intervjuet? -I ettermiddag.
Da gjør du førsteinntrykket ditt, så det må være godt.
Jeg søker jobb som varepakker, ikke advokat.
Jeg har ansatt nok personale til å vite hva de leter etter.
-Så kom igjen, opp med deg. -For hva?
Kom inn!
David Rose.
-Du søker jobben som varepakker. -Ja.
-Si meg, hvorfor vil du ha jobben? -Det vil jeg ikke.
Takk så mye, vi hører ikke fra oss.
Gjør det riktig, eller overhodet ikke. Vi begynner på nytt.
-Si meg, hvorfor vil du ha jobben? -Øyekremen min tok slutt.
Du kommer ikke til å få denne jobben, for innstillingen din suger!
Og hva har du på deg? Stomipose-bukser.
Jeg er sjef for en matbutikk, jeg ansetter deg ikke.
Du får ikke denne jobben...
-Hvor er moren din? -Hva?
-Hvor er moren din? -Med Jocelyn.
-Med Jocelyn? -Hun har det bra.
Jeg også, om noen bryr seg.
-Du skulle jo ha kontroll på henne! -Jeg så henne snakke med Jocelyn.
Hvor mange av dere små venner har en bakgrunn innen teateret?
Hev deres sverd!
En klasse basert på realisme, bra jobbet.
Der finner vi vår dypeste kilde.
-Får jeg snakke oppriktig til dem? -Ja.
Vi er ikke her for å leke eller for å ha det gøy.
Dere skal jobbe inntil det gjør vondt!
-Kom her et øyeblikk. -Akkurat mannen jeg lette etter.
Det ryktes at du fikk spader av byskiltet. Stemmer det?
Nei, jeg fikk ikke spader over skiltet...
-At du har vondt av familien min? -Nei, det handler ikke om dem.
-Ikke? -Nei.
Interessant. Hopp inn i bilen. Kom igjen.
Kom igjen, Kaylee, prøv. Det er kult.
-Jeg kan være kul uten dop. -Stopp! Ikke si noe. Ikke ett ord!
Det er ikke deres feil, manuset er ræva.
-Hvem av dere skrev dette? -Jeg.
-Har du vært avhengig av narkotika? -Nei.
Skriv om sånt du vet noe om.
Den stille lidelsen i relasjonen med en landsbyidiot.
Det vet jeg ingenting om, Moira.
Narkoforebygging inngår i læreplanen...
Jeg jobber med disse to.
-Hva vil du egentlig? -Gå hjem.
Er dopet ditt der?
-Vil dere ha marihuana? -Ja?
Nei, dere vil bli sett, hørt og elsket.
Hva trenger dere?
Ikke samme svar. Hva trenger dere?
Greit.
Hei! Holdt du på og trente, eller...?
På en måte.
Greit, unnskyld at jeg forstyrrer.
-Jeg var tilfeldigvis i området... -Mutt?
Alexis!
Twyla! Jeg visste ikke at dere to var...
-Vil du komme inn og drikke te? -Nei. Takk likevel.
Jeg går tilbake til mamma. Hun har det ikke bra. Så jeg går nå.
-Kos dere! -Takk!
Ha det!
Det der er min oldefar, Horace Schitt.
Han var en visjonær, Johnny.
Han utviklet dette stedet til det himmelriket det er nå.
-Jeg er stolt av ham. Skjønner du? -Du har misforstått.
-Hvorfor hater du meg? -Jeg hater deg ikke!
Hva er galt med et skilt som hyller familien min?
Det er hvordan hyllesten foregår!
-Så du hater familien min. -Nei!
Hva er da problemet med skiltet?
Oldefaren din knuller oldemoren din i ræva!
-Det er jo sinnssykt. -Ikke si at du ikke ser det.
Nå fikk jeg det snuskete bildet på hjernen fordi du sa det-
-men du har misforstått!
La meg opplyse deg om at det der er ikke Horaces kone.
Det er hans søster.
Hvordan er det bedre?
Jeg vet ikke hvordan folk oppfører seg der du kommer fra-
-men her gjør vi ikke sånt med søstrene våre.
Hvordan skal noen som kjører forbi skiltet vite-
-at kvinnen som blir tatt bakfra er mannens søster?
-Oi da. -Nettopp, oi da!
Jeg har aldri sett det sånn.
Men nå ser jeg det. Og jeg skal fikse det.
Takk for at du tok det opp.
Bra. Bra.
-Jocelyn, vi dropper manus. -Vi begynner å få dårlig tid.
Glem replikkene deres! Glem dem.
Bare gå inn i rollene.
Kan du bli stivere? Se her.
-Bare si noe. -Vil du røyke på?
Mark, du er bedre enn det. Ikke la deg defineres av andre.
Se på meg! La ingen jævel sette seg på deg!
Får ikke si "jævel".
Forbered deg for livet og hva som venter.
Mulighetene krymper, ræva blir større.
Det kan dere stole på. Særlig din.
Du kommer til å få en enorm rumpe. Og du blir skallet.
Beklager. Hårløs og hjemløs.
Hvem bryr seg? Er noen kjip, ber dere dem dra til helvete.
For bare dere vet hvem dere er.
De grusomme Internettmenneskene kan ikke ta fra dere det.
Dere kjemper videre!
Og dere finner et glimt av noe å holde fast ved.
Kun da finner dere veien tilbake.
Kun da blir dere igjen dem dere er!
En dame står opp!
Bra, du lærer.
Å pakke varer er ikke så vanskelig som man kan tro.
-Pass på eggene. Hva sa jeg? -Legg dem i en separat pose.
Bra. Du lærer fort.
David Rose, linje 1.
Unnskyld, skal bare... Takk.
-Hallo? -Hei, hvordan går det?
-Jeg kan ikke snakke. -Må du jobbe hardt?
Jeg kan ikke snakke. Jeg legger på nå.
Unnskyld meg.
Noen spiser visst sunt.
David Rose, linje 1.
Jeg bare...klemmer meg forbi.
-Ja? -Du la på.
Unnskyld.
Greit. Hvor var vi.
David Rose, linje 1.
Jepp.
Av med den. Gi den til deg.
Jeg går nå.
Dette er verre. Mye verre.
-Gjorde du det? -Nei, jeg prøvde å fikse det.
Det er hva det er.
-Det ser ut som... -Jeg vet hva det ser ut som.
INGEN FARE, DET ER HANS SØSTER!