Programmet kan inneholde grovt språk. Følsomme seere advares.
De uestetiske valkene...
Så uattraktivt. Se på de tykke lårene.
Si farvel til det stygge fettet...
David? Kan du komme hit?
...et treningsmirakel.
-Kan du komme hit, David? -Hva?
-Kom hit, så sier jeg det. -Si det nå.
-Du kunne ha sagt det alt. -Ansikt til ansikt.
Her er vi egentlig alltid ansikt til ansikt.
-I samme rom. -Hvorfor roper du? Jeg er her.
-Flytt klærne dine. -Allerede gjort.
Ut av mitt garderobeskap. T-skjortene dine er i veien.
-Jeg har ikke plass til klærne mine. -Heng dem over t-skjortene.
-Alexis! -Nei, jeg vil ha David.
-Jeg vil snakke med datteren vår. -Lykke til.
Herregud! Hvor hørte du det?
-Hva? -Fyll ut dette.
-Fyll ut hva? -Papirer fra samfunnstjenesten.
Hvis det ikke er for mye begjært av forbryteren vår.
-Må jeg gjøre det? -Det er sånn det funker.
Bryter man loven, så tar man straffen sin.
-Det var en promillekjøring. -Vær så snill, før jeg blir gal.
-Alt er allerede fylt ut. -Det er et lite stykke igjen.
-Mellomnavnet mitt mangler. -Fyll det i, da.
-Må jeg? -Hvorfor er du så vanskelig?
Vet du ikke mellomnavnet mitt?
Det er klart jeg vet det, jeg ga deg det.
Så, hvilket navn skal jeg skrive?
Alexis, gjør som moren din sier.
-Vet du mellomnavnet mitt? -Hvis jeg sier "Anna"...?
-Det er ikke klokt! -Alexis...noe Rose.
Vi er oversvømt av katastrofer, kjære deg.
Et utakknemlig barns mellomnavn er ingen prioritering.
Har Alexis et mellomnavn?
Det visste jeg ikke. Har jeg et?
Nå kommer du.
Har vi feilet? Jeg bekymrer meg for barna.
-Er vi dårlige foreldre? -Dårlige foreldre?
De gikk på de beste internatskolene og fikk de beste barnepikene.
De er ikke overdrevent hengivne-
-og ganske respektløse, men vi er gode foreldre.
Men hvem er de?
Det ville kanskje vært hyggelig å lære dem bedre å kjenne.
Ikke sant? Men hvem har tid midt i alt kaoset?
Jeg skjønner.
RÅDHUS
Hva er din greie? Du er pen. Hvordan går det?
Det er bra.
Dører åpnes for vakre mennesker.
Åpenbart, jeg skal jo gjøre samfunnstjeneste.
Hva gjorde du?
Jeg kjørte inn i Prada-butikken på Rodeo Drive.
Det så ut som inngangen til et parkeringsdekk.
-Og jeg var høy. -Er du høy nå?
Nei, det er jeg ikke.
Du ønsker nok at du var det, jobben er ikke så spennende.
-Og ingen småprat med kompisen. -Hvilken kompis?
Du er ikke byens eneste rusmisbruker.
Ronnie.
Søppelpinnen din, til å plukke opp søppel med.
Og her.
Nei takk, men det var søtt av deg.
Ingenting du får velge, prinsesse. Oransje er det nye oransje.
Greit.
Hvem trenger 14 grå dresser? Hvor gjør jeg av all rensen?
Hvorfor eie mer enn ett plagg som ikke tåler maskinvask?
Putt kashmir i vaskemaskinen, så biter den til deg.
Et problem jeg gjerne skulle hatt.
Er alle disse klærne dine?
-Hva er dette? -En genser.
Ett kromosom unna et heklet teppe.
-Hva? -Klærne dine er ganske funky.
-Funky? -Ja, funky.
Hva med dette er funky? Jeg forstår ikke.
Det er funky, annerledes.
Funky er en neonfarget t-skjorte fra en butikk på flyplassen.
Dette... Dette er luksus.
Du har mye. Har du tenkt på å selge noen plagg?
De er mine, jeg har håndplukket dem. De betyr mye for meg.
Hva får jeg for denne, tror du?
Ble du tatt fordi du solgte stoff? Hva slags stoff?
Hadde du vernedrakt og jobbet i en husvogn?
Nei, marihuana og sopp.
Til lastebilsjåfører og mine gamle lærere.
Det er sjokkerende rent her sammenlignet med motellrommet vårt.
Apropos upassende boliger, hvorfor bor du i en låve?
-Hva er galt med det? -Ingenting, hvis man er en geit.
-Det fyller sin hensikt. -Det virker sånn, med damene.
Jeg fleiper. Unnskyld at jeg avbrøt deg og Twyla forleden.
-Hvor lenge har dere to...? -Du, jeg må stikke.
Jeg må gjøre en ting. Dekker du for meg?
-Jeg...ja... -Bra. Takk. Unnskyld!
Unnskyld meg! Hva er det jeg skal gjøre her?
Vi burde dele dem opp i kategorier.
Passform, materiale, nasjonalitet.
Eller så gjør vi sånn:
-Beholde eller selge? -Jøss, de er...
-Beholde eller selge? -Selg! Selg dem!
-De er fra Paris. -Disse var salg på Target.
-850. -850 hva?
-800... -Dollar?
-850 dollar. -850.
De er samlerobjekter. En fransk kvinne syr dem for hånd.
Bilen min er verdt mindre.
Jeg har sett bilen din, jeg skjønner det.
Da prøver vi å få 850 dollar for buksene dine.
-Beholde eller selge? -Jeg vet ikke.
Barna er nok så ledige mot oss fordi de ser oss som vennene sine.
-Nei. -Nei, det er åpenbart. Eller hva?
Vi er kule foreldre.
-Å, John... -Det har sin pris.
Vi er ikke kule. Jeg mer enn deg-
-men i våre barns øyne er vi rake motsetningen av kule.
Vi har mistet kontakten med barna våre, og vi er som fremmede.
-Hei! Har vi bestemt oss? -Bare kaffe, takk.
Twyla, går du overens med foreldrene dine?
Jeg gjorde det, nå er det litt annerledes.
Mamma tror ofte at jeg er hennes kusine Angela.
Og det er vanskelig å få til besøkstidene til pappa i fengselet.
-Unnskyld at jeg spurte. -Ingen fare! Jeg henter kaffe.
Mamma og jeg har snakket sammen, vi innser at vi ikke er gode foreldre.
Dessverre har vi ingen interesse av hva dere driver med.
Vi har ingen anelse, mener hun.
Vi har mistet familiebåndene.
For å komme oss igjennom dette må vi bli kjent med hverandre på nytt.
På Rose Video dro vi ofte på retreat og hadde morsom teambuilding...
Dere hadde spadager. Vi kan teste det.
En isbryter på våre retreats var en lek som alltid slo an.
Noen sa en løgn om seg selv. Så en sannhet, så en løgn til.
Så gjettet alle hva som var løgn.
Nei, alle gjettet hva som var sant.
-Nei, løgn. -Det er bare en løgn.
-Hva sa jeg? -To løgner.
-Det er to løgner. -Nei, to sannhet, en løgn.
-Kan dere leken? -Man leker den i barneselskap.
Det er uansett en bra lek. Jeg skal gi dere et eksempel.
Jeg kan begynne. Jeg er ulykkelig, full og hater dette spillet.
Et hint: Jeg er dessverre ikke full.
-Greit. Feil holdning. Helt feil. -Min tur, min tur.
Øynene mine er brune, kroppen min er i prinsippet prøvestørrelse.
Jeg bestakk meg ut av en thailandsk narkobarons bagasjerom med sex.
-Det må være litt vanskeligere enn... -Øynene hennes er blå.
-Du gjorde hva? -Jeg fleiper.
Jeg ville aldri bestikke noen med sex.
-Når var du i Thailand? -I ferien! Ro dere ned.
Aroon var kjempehyggelig, til pengene tok slutt.
Hvor mange kjenner du som sitter i fengsel nå?
-Tolv eller noe? -Det er bare to.
Nå holder det! Artig lek!
-Du får husarrest! -Det er ti år siden!
-Alle gjør dumme ting på high school. -Var du 17?
-Visste du om det? -Jeg snakker ikke med henne.
Alle gjør dumme ting bestandig.
I dag så jeg Mutt som bor i låven-
-kline med borgermesterens kone.
-Hva hun nå heter? -Og den hjemløse?
Sånne karer ligger med alt.
-Ikke riktig alt. -Slutt.
-Da ville det... -Slutt.
...inkludert deg, noe det ikke gjør.
Jeg husker da Alexis var en lubben liten jente-
-som løp rundt med den nå forbudte gåstolen.
Nå tilbringer hun tid i en narkobarons bagasjerom.
Det er favorittfilmen min med Liam Neeson.
Johnny, se hvem som kom.
Er det sant?
Politikers forsømte kone ligger med gårdsgutten.
Han er ingen gårdsgutt, han er en løsgjenger.
-Hei! -Moira!
Jocelyn! Hei!
Du ser fantastisk ut, så levende.
-Jeg har kjempevondt i ryggen. -Jøss, lurer på hvorfor?
Alderen? Rykker jeg til i senga, er løpet kjørt.
En ny stilling kan hjelpe. Vil du slå deg ned?
Jeg har allerede spist. Jeg får ikke inn noe mer i munnen.
-Ja, det er jo...! -Da så.
Herregud.
De selger alt mulig.
-Hei, Wayne. -Hei, Stevie.
-Min venn David. -David Rose.
-Hva har dere i kommisjon? -Det er en bruktbutikk.
-Hvem priser varene? -Jeg.
-Har du problemer med noe, Wayne? -Jeg kan ikke selge dette.
Det er for...
-Funky? -Noe sånt.
-Slutt å klå på klærne mine. -Kan du ikke ta noe? De er fine.
-Kanskje et par sneakers. -Sneakers?
Det er fransk mokka med gummiinnlegg.
Du har mistet min tillitt. Vi går nå.
Hva er dette for slags sted? Hva er det for slags sted?
-Hva skjedde med deg i går? -Hva skjedde med meg?
-Da jeg kom tilbake, var du borte. -Jeg måtte jobbe alene hele dagen.
-Flaks at jeg har overfallsalarm. -Unnskyld, jeg fikset en greie.
-Fikk du fikset greia? -Ja, antar jeg.
Du ser ut til å få "greia" di-
-fikset ganske regelmessig.
-Av mange, om du skjønner. -Jeg skjønner ikke.
Du synes nok at du er byens kjekkas...
...som er kjekk, hemmelighetsfull...
...kjekk og hjemløs, men du er mer enn det.
-Hva? -Jeg dømmer ingen, tro meg.
Jeg har selv havnet i litt rotete gruppescenarioer.
Det kan bli veldig merkelig, så...
-Har du det bra? -Ja.
Din hemmelighet er trygg hos meg.
Jeg forstår nøyaktig. Hvor mye kan et menneske tåle?
Dette er ikke vår sak, Moira.
Hvor tar all den oppdemmete energi veien?
Jeg burde gå.
Hei! Hvor har du vært? Jeg har lett etter deg.
-Jeg har gjort litt. -Jeg prøvde å ringe.
Mobilen var nok slått av.
-Har du truffet ham igjen? -Hvem?
Du får treffe ham så mye du vil.
Men ikke hold det hemmelig. Jeg vil vite alt dere to gjør.
Han vil ikke engang ha meg der, men jeg kan ikke hjelpe for det.
-Du elsker ham. -Ja.
Jeg også, men han er en idiot.
-Vi snakker om sønnen vår, Mutt. -Sønnen vår.
-Er du ferdig? -Nei, jeg har ikke...
Han er en skrulling.
Nekter å kjøre bil, bruker ikke plast. Lykke til med prevensjon.
Så ser vi dere med deres barn, og dere er så...sammen.
Hva er knepet?
Det er viktig å lytte.
Det er viktig å høre på barna sine.
Hører du, Roland? Lytte.
Jeg hører på ham.
Hadde han hørt på meg, hadde han ikke måttet sy sine egne underbukser.
-Internett er fullt av gærninger. -Hva gjør du?
Jeg "solgte" et par solbriller.
Nå vil dieforfash87 ikke betale fordi hun sier de er forfalsket.
-Skal vi kanskje gå fra...? -Nei!
Jeg vil ikke engang selge sakene. Klærne er alt jeg har.
Alt annet har blitt tatt fra meg.
-Du har familien din. -Og?
Jeg sliter med innsikten-
-at folk synes at tingene mine er verdiløse.
-Eller funky. -Beklager.
Eller falske. Ser jeg ut som jeg shopper i slummen?
Nei... Folk her vet ingenting.
-Wayne bøffer rengjøringsmiddel. -Forundrer meg ikke.
Det er feil publikum. Du har kjempefine klær.
Jeg liker en god del.
Som denne, den liker jeg.
Jeg liker den.
Nå fikk jeg en idé.
-Jeg ligger ikke med mamma. -Jeg visste ikke at hun var det.
Pleier du å spionere på folk?
Jeg kunne blitt kidnappet, jeg ville bare finne deg.
Hvorfor må du snike deg når du treffer moren din?
Jeg og pappa går ikke overens.
Han tar ordførerrollen på alvor, og jeg misliker merkelapper.
-Merkelapper? -Ja.
-Ikke rart jeg fleiper med deg. -Du synker bra med foreldrene dine?
De ønsket seg en kriminell datter uten fullført skole.
Så...det klarte jeg å gi dem.
Dette kommer til å muntre deg opp.
Du er ensom uten klærne dine.
Hvis det ikke er for skittent her, så tar jeg hånd om sakene dine.
Vil du ha sex?
Ingen som ikke tar betalt har sex her inne.
Men du kan oppbevare klærne dine her.
-Er det trygt? -Ja.
Bare jeg har nøkkelen. Men det er en hake.
Jeg får låne hva jeg vil når jeg vil.
Greit.
Vår sønns klær henger ikke lenger i vårt garderobeskap.
Noe jeg sa gikk endelig inn.
-Jeg fant et sted å ha dem. -Jeg hører deg ikke.
Jeg fant et sted å ha dem!
Underbevisst hørte du på meg.
David? Alexis? Kan dere komme hit?
Hun skrev til meg. Du "glemte" ringen din i badstuen hennes.
-David? Alexis? -De kommer ikke.
Hvor mange vet om det ryktet?
Jeg hører det...
Snakk om løsaktig!
Jeg traff på Tanya på gata.
-Han skar av sin, hva? -Hva?
Hvordan gikk det til?
Jeg vil at dere vet at det føles bra nå.
Hva føltes ikke bra?
At vi hadde dårlig kontakt med dere.
Døra mellom rommene våre går ikke an å låse.
Hvor mye mer kontakt vil dere ha?
-Emma! Mellomnavnet ditt er Emma. -Er det?
Vi jobber med det.
-Unnskyld! Nei, Hannah. -Jeg skammer meg.
-Det var det. -Elspeth.
-Nei! -Det er nok Elspeth.
-Det er det ikke! -Jeg bør vite.
Jøss.