Nei... Nei, nei, nei!
-Vesken min er borte! -Hvilken veske?
-Min brune veske! -Hvilken?
Du hadde et helt rom med brune vesker. Hvilken?
Den i krokodilleskinn. Fra mor!
Den står i skapet ved stresskofferten min.
Det er en strutseskinnveske!
Ro deg ned. Pust. Pust. Pust!
David tok den sammen med min aller siste dråpe håp.
David tok bare sine egne vesker, Moira.
Han har nok pantsatt den for å ha råd til manikyr.
Hvorfor skulle David ta din veske? Det er helt...
-Håndklær. Helmaks. -Du er våken, Mrs. Rose.
Forstyrrer jeg?
Vi leter etter noe verdifullt...
-Sønnen deres? -En veske... Jo, sønnen vår.
Har noen hørt fra David?
Så naiv. Han er borte for lengst, vennen. Han sviktet oss alle.
Greit. Jeg ringte rundt og fortalte hvordan det ligger an.
Så snilt av deg, Stevie. Takk. Veldig omtenksomt.
Jeg vet at du og David hadde et intimt forhold...
Ville bare levere håndklærne og sjekke situasjonen, så...
Er Stevie her? Spør henne om hun har noen ekstra sengetepper.
-Jeg er her fortsatt. -Kom hit da, er du snill.
Vær så god og kom inn.
Hei. Har dere større lakener her?
Hva faen holder du på med, Alexis?
Jeg skaper mer plass. Livet mitt er skikkelig tøft.
Ted maser på meg angående hele "skal vi gifte oss"-greia.
Mutt er også et komplisert problem.
Og sexy. Jeg er veldig usikker.
David har ikke hørt fra seg?
Ok, da: Og David er forsvunnet...
Men han er forsvunnet.
Jeg finner ham ikke - hva antyder det?
Jeg tror ikke at moren din ville likt tonen din.
Jeg kondolerer.
-Hva sa de? -Ingenting. Jeg er nervøs, Moira.
Rolig. Han har det nok bra.
Det er ikke første gang.
Husker du hvordan han pleide å leie jetfly uten tillatelse?
Ja. Men han er blakk.
Ikke nå lenger. David vet hva en dameveske er verdt på gata.
Kan du slutte å snakke om veska? Veska, veska, veska.
Den er dyrebar. Min oldemor tok den fra sin eksmann.
Alle kvinner i familien har hatt den som nødvaluta-
-i tilfelle vi må forlate våre menn.
Så oppmuntrende.
Ikke vær redd. Jeg trenger den ikke.
-Men det gjør Alexis. -Sikkert mer enn én gang.
Jeg elsker den vesken.
Jeg har passet den i flere år. Nå er den borte, John.
-Redd og alene. -Vi finner den.
Vi kommer til å finne vesken din, Moira.
-Det må vi. Vær så snill. -Ja da.
Jeg burde ikke komme inn.
Du står i stua - du kom inn selv.
Ja, jeg vet det. Angående den kvelden...
Ja, den kvelden. Det var kjempegøy.
-Beste kvelden noensinne. -Ja. Virkelig.
Vi kan vel ha det litt gøy nå også?
Det lyder fantastisk.
Men jeg trodde at familien min skulle dra herfra.
Det ble ikke sånn.
Skulle gjerne vært mer plaget av at byen ikke solgtes, men...
Det er fælt. Mamma er passiv, og pappa stammer mer.
Fordi vi skal bli, er det litt komplisert.
Med Ted.
Trodde dere hadde gjort det slutt.
Jeg også. Men han ble villedet.
-Av hvem da? -Meg.
Inntil det løser seg, er jeg moralsk bundet til Ted...
Dine hender er veldig myke for noen som jobber manuelt.
-Takk. Jeg smører dem inn. -Det er veldig viktig.
-Du... Jeg kan vente. -Tusen takk.
Så... Så fin du er i dag.
Hei, familien Rose.
Har Alexis dratt med min gressklipper?
De har ingenting, Roland.
-De vil ikke høre vitsene dine. -Hun vil det.
Jeg har snakket med politiet hele morgenen.
Har dere hørt noe nytt?
Nei. Vær så god og stig på.
Det må være fælt å miste et barn.
Jeg har ikke mistet ham. Jeg vet hvor han er.
Han nyter happy hour uten meg.
Vi har ikke hørt noe på tre dager.
Du vet sikkert ikke at statistikken sier at det tar 48 timer-
-før man antar at noen er død.
Jeg sa jo at det har gått tre dager.
-Skal vi slutte å lete, da? -Herregud.
Jeg svarer.
Roland Schitt. Ja!
Ja... Ja.
Jaså. Ok. Ja.
Jeg har det bra, takk. Du, da?
Flott. Hvor da?
Oppfattet. Flott. Da ses vi i ettermiddag. Adjø.
Gode nyheter: De har funnet bilen.
David, da?
-Han sa ikke noe om det. -Spurte du ikke?
De var opprømte over å ha funnet bilen, Johnny.
-Ring opp igjen. -Gjør det!
Jeg har ikke nummeret. Jeg fikk adressen.
David er nok ved bilen. Ikke sant, Roland?
De hadde nok sagt fra om det lå et lik ved bilen, skatt.
Få adressen.
Få adressen!
-Nevnte de vesker? -Nei.
Lå det vesker i bilen?
Min bestis rømte. Foreldrene merket ingenting.
Hun ble adoptert av en rik asiatisk familie i Vancouver.
Men de fikk barn og blåste i henne.
Er hun husløs nå...?
Han tok med seg rettetanga si. Jeg bruker den oftere.
-Veldig egoistisk. -Alexis!
Ted! Jøss. Hei.
-Hei. -Hei.
-Har ringt flere ganger. -Vet det.
Men det har vært hektisk siden David er borte.
Jeg har verken sovet eller spist...
Du bestilte jo en parfait.
Ser for meg at han ligger på sjøbunnen.
Nei, den fyren var alkoholiker. De fant ham for en uke siden.
-Gudskjelov at du er her. -Selvsagt.
Jeg vil hjelpe deg enda mer.
SMS-ene har ikke kommet fram, eller så sender jeg dem galt.
Så søtt.
Du... Sånn er det:
Jeg vil ikke presse deg angående ekteskapsgreia, men...
Takk, Ted. Jeg kan ikke tenke på det akkurat nå.
Det forstår jeg.
Men du sa at du ville gifte deg hvis du ikke skulle dra herfra.
Det gjorde du jo ikke, så...
Jeg skjønner.
Men teknisk sett dro jo noen herfra.
Det har ikke ordnet seg helt ennå.
Ok.
Klart jeg vil være sammen med deg.
Men jeg er redd.
-For David eller meg...? -Ja, nettopp.
Alt vi vet, er at bilen gikk tom for bensin ved en amish-gård.
Har David bodd på en amish-gård i tre dager?
Vi tror det.
Håper dere har rett.
Stevie, vennen.
Ikke misforstå meg, men bor du i denne bilen?
Unnskyld?
Jeg antar at du ikke vil ha mer av denne sandwichen.
Men det ligger donuter under setet. De er fortsatt ferske.
Ok.
Vi kan ha funnet broren din, Alexis! Kom!
Men jeg er trøtt etter all gåingen.
Du er jo sliten fordi David er forsvunnet.
-Men de har funnet ham. Bli med. -Alexis!
Jeg vet det!
Dette er akkurat det David vil:
Vi kjører rundt i en metallboks og leter. Det er en taktikk. Knep.
-Du trekker forhastede slutninger. -Jeg har lært ham alt han kan.
Han forlot meg. Det var ikke planen.
Helt siden David stakk, har dere vært så dramatiske.
Husker dere jeg ble tatt som gissel på David Geffens yacht-
-av somaliske pirater, og ingen svarte på meldingene mine?
Jeg hadde farget vippene. Alt var uskarpt!
Kan vi skjerpe oss et øyeblikk?
David har bodd på en bondegård i tre dager. Med amishfolket.
-David! -David!
-Jeg er her, David! -Det er oss, David!
-Jeg vet det! -Kom hit, David!
Slutt å skrike "David"! Kom hit.
-Vi er her for å hente deg! -Tre dager senere!
Ingen visste hvor du var. Telefonen din var avslått!
Jeg tekstet Alexis.
Unnskyld at jeg ikke svarte på én sms, David!
Jeg var veldig bekymret, skatt. "Hvor er David og veskene?"
-David! -Hva er det?
-Husker du Mutt? -Ja.
-Det er mer komplisert nå. -Hva har skjedd?
Vi hadde sex!
Vi kan snakke mer om det på hjemveien, Alexis.
Vi kan vel hjelpe deg med veskene, David.
Tenk om jeg ikke vil dra hjem ennå?
-Du har et insekt på kjolen. -Faen!
Miriam lager verdens beste smør.
Hun kjerner smøret en halvtime for tidlig om morgenen-
-men det smaker som smøret på Ritz i Paris. Type...usaltet?
Takk for at dere tok hånd om David i denne vanskelige tiden.
Takk selv. For at dere kom.
Vi har lurt på hva som ville skje om ingen kom.
Ville vi bli belemret med ham?
Elsklingen min! Takk.
Du skulle fått en belønning, men jeg mangler en million.
Davids opphold har lært oss å være tålmodige...tilgivende...
...beherskete.
Virker som dere tok godt vare på våre eiendeler.
Jeg håper det ikke var en for stor byrde.
Jeg vet ikke om jeg vil dra hjem ennå.
Tross det er ditt besøk her over.
Vi kommer til å huske din tid her-
-i veldig mange dager og mange, mange netter.
Takk for deres vennlighet da ingen andre var vennlige mot meg.
Deres medfølelse da ingen... Unnskyld meg.
Er det vanlig at fremmede får spise klassisk amish-lunsj?
-Ikke alltid. God tur. -Greit.
Tusen takk. Takk.
-Takk. -Hvor er vi?
Vet du hvor ofte jeg har bedt Roland tilgi?
Du kan ikke stikke av gårde med noens bil, David. Hva tenkte du?
Det du gjorde, var impulsivt, lunefullt og melodramatisk.
Men også galt.
Ingen friket ut da Alexis forsvant.
Jeg forsvant ikke. FBI visste hvor jeg var.
Det viktigste er at vi fant David-
-du har vesken din, og vi er sammen.
-Hvilken veske? -Du stjal vesken min, David.
Den så helt ubrukt ut. Jeg la toalettartiklene i den.
Hvorfor skulle jeg stjele den?
Hvorfor stjal du eyelineren min?
Det var en fase på high school!
Kom dere hit på grunn av meg eller vesken?
-Deg. -Den tilhørte min bestemor.
Jeg haiket midt på natta.
Hadde bare svarte klær på meg. Jeg ba praktisk talt om å bli påkjørt.
-Hvorfor? -Du sa du fikk den av Diane Sawyer.
-At den var fake. -Jeg ville ikke du skulle ta den.
Jeg har fortalt mange at hun selger fake vesker i hemmelighet.
Jeg sov i forsetet på en lastebil. Over natta!
Men Gud! Hvem har ikke gjort det?
-Hei. -Hva kan jeg stå...?
-Hvordan har...? -Hva?
-Jeg har presanger til deg. -Så sjenerøst.
Du må nok vaske bilen din.
Ligger det et dødt ekorn i hetta di?
De sa du har ringt rundt og spurt etter meg.
Det var snilt.
Det gjorde jeg ikke.
De sa du gjorde det.
-De tok feil. -Jaså, ok.
Jeg håpte faktisk at du ikke skulle komme tilbake.
Dette er den fineste mottakelsen jeg har fått hittil.
Ofte når man sier til noen at man er forelsket-
-og de da drar av sted uten en tanke på å komme tilbake-
-håper man at man aldri trenger å møte dem igjen.
Til mitt forsvar kan jeg si at jeg tenkte å være borte lenger-
-men jeg er blakk og glemte laderen.
Du hadde gode hensikter i hvert fall.
Jeg tenkte faktisk på det du sa.
Etter at vi pratet, tenkte jeg: "Der forsvant min eneste venn."
Si det høyt. Det er veldig dystert.
Jeg antar at vi får prøve å komme oss igjennom dette, da?
Ja. Jepp. Hvis du vil det.
Jeg gjør det gjerne.
Si hva jeg skal gjøre, så gjør jeg det.
Begynn med å forlate kontoret mitt. Så får vi se.
Da forlater jeg kontoret ditt.
Jeg forlater kontoret ditt. Så...
-Ønsker deg alt godt. -De varmeste hilsener.
Mener du at disse ble spredt på byen?
Før operasjonen. Kan jeg bli gjenkjent?
Det er en uvanlig gave å frata for- fengelighet dens sjarm, men du kan.
Faen også.
Hei, familien Rose.
Kan du vente til frokosten er over?
Det går raskt.
Så fint at du er hjemme i god behold, David.
Takk.
Engst deg ikke - jeg skal ikke anmelde deg.
Folk vil tenke seg om før de stjeler bilen min.
Der fikk du, David.
Akter du å ikke si noe til Roland?
Unnskyld at jeg tok bilen uten din tillatelse.
Det var et fryktelig feilgrep. Det kommer aldri til å skje igjen.
Herregud.
-Jeg føler meg veldig skamfull. -Gjør du virkelig det, David?
Ok, da. Jeg godtar din unnskyldning.
-Takk. -Så fint.
Mht. bensin: 30 cent per kilometer.
Vi er ferdige, Roland.
-Ok. Jeg vil ha din juice. -David!
Tekst: May-Hilde Hoelstad www.sdimedia.com