Noen spiser alltid min yoghurt.
-Hva slags yoghurt? -Jeg skulle ta den etter løpingen!
Jeg tok den under løpingen.
Du er som en stor, skitten vaskebjørn.
Du er nesten 40. Vil du ha mat, får du lage den selv.
Det fins ingen mat, ingen kan lage mat. Barnemishandling.
-David kan lage mat. -Nei, det kan jeg ikke.
Du fikk jo en teppanyaki-grill i gave.
Ble kastet. Alexis la løshår på den.
-Alt luktet brent hår. -Den så ut som et bord.
Den hadde et uttak.
Alexis. Du kan lage mat.
Nei, det kan jeg ikke. Gjør det selv.
-Jeg kunne... -Så flaut, John.
Jeg lager mat i kveld.
Hvilken kyllingrett laget Adelina?
-Enchiladas. -Nettopp.
Adelina var skikkelig flink, ikke sant?
Unnskyld, men det var min mors enchiladas-oppskrift.
Jeg tror ikke det.
-Sånn husker ikke jeg det. -Jeg laget det bestandig. John?
Er det slik du husker det...
Det holder. I kveld lager jeg min mors enchiladas.
-David får hjelpe til. -Hva?
-Så morsomt, David. -Slutt. Det er mobbing.
Der har vi henne! Hvordan har du det, Jocelyn?
Bare bra. Mye å gjøre. Vi skulle akkurat...
Så morsomt. Kan du gjøre meg en tjeneste?
Jeg vil bruke deres kjøkken.
-Unnskyld? Hvorfor? -For å lage et måltid.
Normalt ville du få det, men vi har mye å gjøre i dag...
David og jeg skal gjenopplive en familieoppskrift.
Jeg skulle gjerne sagt ja, men den forbaska komfyren er ødelagt.
Er det sant, elskede? Denne paien er jo glovarm.
Det kommer og går.
Den er nok mye bedre enn den på motellet.
David og jeg klarer det.
Men jeg ringte reparatøren. Han kommer nå i ettermiddag.
-Hvem ringte du, elskede? Bill? -Ja. Bill.
-Bill fikser ikke komfyrer. -Gary, da.
Gary? Tannlegen?
Jeg husker ikke hvem jeg ringte, men de kommer i ettermiddag.
Du tror at David og jeg ikke ville klare oss på ditt kjøkken.
Dere får bruke det om dere lager litt mat til oss-
-og gir oss ti dollar for strømmen.
Absolutt. Kjøkkenet skal være rent om ti min.
-Rent kjøkken? -Jeg vasket akkurat kjøkkenet.
-Hvordan smaker bringen, Mr. Rose? -Mer kjøttaktig.
Så fint!
Du har ikke mange kunder i løpet av dagen, Twyla.
Det er alltid rolig før lunsjrushet.
Ikke akkurat et rush - snarere et fåtall, trege personer.
Jeg nevnte det fordi jeg vil sitte et sted og jobbe.
En kontorplass.
Jeg får mange ideer på motellet som krever ordentlig refleksjon.
Men familien gjør det vanskelig å konsentrere seg.
-Jeg forstår. -Derfor lurer jeg...
Jeg tenkte å ta det opp forleden, men ombestemte meg.
Men nå prater vi, så hvorfor ikke?
Kunne jeg få sitte og jobbe i en bås hver dag?
Jeg setter ned disse.
Jeg tenker bedre når blodet strømmer fra armene til hodet.
Ja, absolutt. Selvsagt kan du sette dem ned.
Jeg vet du har mye å gjøre.
-Absolutt, men tallerkenene er tunge. -Ja visst.
-Hei, Johnny. -Hei, Bob. Jeg så deg ikke.
Jeg håper det ikke gjør noe at jeg tyvlyttet litt-
-men jeg tror jeg kan hjelpe deg.
-Jaså? -Du vil altså ha en kontorplass?
Jeg har et hyggelig sted-
-som du kanskje ville like. Vil du ta en titt?
Ja, gjerne. Takk.
Du ville sikkert hjelpe meg om du hadde noe å tilby.
-Hei. -Hei.
Er det greit mellom oss...?
Ja. Hvordan det?
Sist jeg var her, ba du meg forlate kontoret ditt.
Har vondt for å avgjøre hvordan det står til mellom oss.
Siden vi er to personer som pleide...
Hva kan jeg hjelpe med?
Kan jeg låne bilen din? Jeg tenkte å dra til butikken.
Ja visst. Vil du ha skyss?
-Er det et lurespørsmål? -Nei.
Ok...
Ikke vær nervøs. Har kommet over det.
"Over det"?
Jeg liker deg ikke mer. På den måten.
-Det er jo bra, antar jeg. -Det syns jeg.
-Har du sminket deg? -Hva så?
-Hei. Forstyrrer jeg? -Nei, selvsagt ikke.
Jeg har tenkt en hel del.
Så fint. Det har jeg også gjort.
-På frieriet, for eksempel. -Det føles ikke riktig lenger.
Ja! Jeg er enig.
Det var veldig brått, og du hadde mye på gang...
Ja, nettopp.
Jeg tror det ville vært best om vi tok litt egentid.
Vi tenker helt likt!
Når alt har roet seg om et par uker, prøver vi frieriet igjen.
Eller tenkte du å si noe annet?
Nei.
Deg og meg... Du og jeg... Nei.
Vi... Vi-greia og...
Hva syns du, Johnny?
Det er en fin garasje, men hvor er kontoret?
Her.
Du sa jo du hadde en fin kontorplass, Bob.
Jeg hadde ikke tenkt å jobbe på bilverksted.
Av ren nysgjerrighet: Hva hadde du tenkt deg?
Et kontor. En stol, til å begynne med.
Her får du plass til en stol. Du må bare flytte unna dekkene.
Arkiverer du papirene, får du mer plass.
Jeg skal ikke jobbe for deg. Ikke arkivere papirer.
Men vil du få plass til en stol-
-må du flytte litt rundt på sakene og kanskje selge gamle bildeler...
Jeg er ikke ute etter jobb.
Jeg vil ha en arbeidsflate. Dette stedet funker ikke.
Du trenger ikke bestemme deg med en gang.
Rengjør lite grann og tenk over saken.
Jeg kan tenke uten å rengjøre.
Gjør som du vil bare du rengjør en gang.
-Bob... -Jeg lar deg være i fred nå.
-Hei! -Hvordan står det til?
Gode nyheter: Jeg bestemte meg for å gjøre det slutt med Ted.
Bra. Trodde ikke det ble noe av.
Jeg vet det.
-Det må ha vært tøft. -Virkelig.
-Hvordan reagerte han? -Jeg vet ikke.
Man vet aldri sikkert.
-Alexis? -Hva er det?
Du gjorde det ikke slutt med Ted?
Jeg begynte å gjøre det, men kanskje det var stemmen hans-
-eller det at han luktet talkum, men det gikk bare ikke.
-Ok. -Ja.
Det må vel ha skjedd andre mennesker?
Folk må ha sagt ja fordi de ikke kunne si nei. Og hva så?
Så sitter de i klisteret med en som er snill, men helt feil for dem.
De personene skiller seg nok.
Du må være ærlig mot ham, Alexis.
Ok.
Kan jeg sende en skikkelig søt sms i stedet?
Greit. Jeg gjør det i egen person.
Selvsagt gjør jeg det i egen person. Det gjør jeg.
Det gikk fort.
Kort handleliste.
Nei - at du har kommet over det.
-Skjønte hva du mente. -Det var en rask helomvending.
-Det pleier ikke gå så fort. -Men tenk om det gjør det.
Når noen sier at de går videre, pleier det ikke å stemme. Helt ok.
Men er det ok om det stemmer?
Jeg vil bare se til at du tar deg tid til å komme over det.
Gjør du ikke det, kan det føre til...
Så interessant: Jo mer vi snakker, desto mer kommer jeg over det.
Vanskelig å huske da jeg ikke hadde kommet over det.
Så sterk og selvhelbredende du er.
Ja. Jeg er ganske fantastisk.
-Du gikk virkelig glipp av noe. -Gjorde jeg?
-Fordi jeg har kommet over det. -Ja.
Du har vært veldig tydelig.
En halv desiliter om gangen. Rolig og fint. Rør om.
Det svir... Det er galt.
Jeg heller og rører om samtidig. Du står bare der.
-Fokuser. -Dette var din idé.
Det var du som påsto du lagde enchiladas.
Heng med, da. Nå er tiden inne for chilipepperflakene.
Vi har allerede hatt i dem.
Hvilket trinn er det?
Er det ikke din mors oppskrift?
Jo. Nå får du arve den, så heng med.
Nå skal vi vende inn osten.
Hva betyr det? "Vende inn?"
Man vender den inn.
Det forstår jeg, men hvordan?
Bretter man den på midten og har den i? Eller?
-Jeg kan ikke vise deg alt. -Kan du vise noe?
Sånn gjør man det: man vender den inn.
Jeg vet ikke hvordan man vender revet ost.
Jeg kan ikke være tydeligere! Ta den der greia du holder i...
-Si "vend inn" en gang til... -Det står det!
Det er jo din oppskrift. Vend inn osten, da.
-Du kunne bare våge. -Gjør det, du!
Jaha. Nå ser jeg bobler.
Hvordan lukter det når noe svir seg?
Sånn ja. Nå skal vi se.
-Hei. -To besøk på en dag.
Så hyggelig.
-Jeg vil snakke med deg igjen. -Jeg tenkte å ta en blodprøve nå.
Du bør nok kvitte deg med Hazel.
Hun klarer seg. Det er blodsukkeret.
Nei, bare mens vi snakker. Det ville vært enklere.
Ok.
Greit. Jeg gjorde noe.
Nei. Jeg burde gjort noe. Men det gjorde jeg ikke.
Hva har du ikke gjort?
Jeg var ikke tydelig med folk.
Folk som fortjener mer åpenhet.
-Sånne som deg. -Det var jo veldig åpent.
Sånne som deg fortjener bedre enn sånne som meg.
-Du er den perfekte kjæresten. -Takk.
-Men... -Jeg visste det.
Nei, nei, nei. Det blir ikke noe "men".
Men du er ikke min perfekte kjæreste.
Jeg er ikke engasjert nok til å ta neste skritt.
Ok.
Det betyr at jeg ikke tror jeg kan takke ja til frieriet ditt.
-Jeg skjønner. -Greit.
Men... Takk.
Jeg vil ikke gifte meg med noen-
-som ikke føler det samme for meg som jeg gjør for dem.
Du gjør det veldig vanskelig for meg.
Jeg har bestilt en romantisk reise for to som ikke kan avlyses.
Nå ble det enda vanskeligere.
Hei, Bob. Hva er det som foregår?
Hva gjør du her, Johnny?
Jeg kom for å snakke om kontorplassen.
Så pussig. Før sa du at dette ikke var en kontorplass.
Da tenkte jeg: "Hvis det ikke er en kontorplass, hva er det da?"
Så kom jeg på at Gwens nevø Eric trenger et atelier.
Han tegner kinesiske tegneserier.
De er japanske tegneserier. Det kalles manga.
Det høres ut som et lønnsomt karrierevalg.
Uansett, så har jeg bestemt meg for å sitte og jobbe her.
Dette er litt pinlig. Du fikk det til å virke som-
-at du ikke ville sitte her, og nå har vi Eric.
Eric finner sikkert en mørk kjeller han kan lage kruseduller i.
Det er ok, onkel Bob. Jeg har ingen penger.
Ikke Johnny heller, vi er ikke engang i slekt.
Men Eric er Gwens nevø, så dere er heller ikke i slekt.
-Ikke ta det ille opp, Eric. -Det høres rettferdig ut.
Ok, Johnny.
Si fra når du er ferdig med rengjøringen.
Da får du en ny oppgave.
Jeg jobber ikke for deg. Jeg skal bare ha kontor her.
Ja, det er ditt arbeidssted.
Bilverkstedet åpner klokka åtte.
Men hvis du kommer litt før, er det enda bedre.
-Hvordan gikk det? -Lukt. Hva tror du?
-Jeg vet ikke. -Selvsagt ikke.
Jeg har ikke lært deg basiskunnskaper.
Utenom matlagning, hva ellers har jeg ikke lært?
Vi har ikke tid til å gjennomgå det.
Da jeg var liten-
-bakte jeg og min søster brød på et knøttlite kjøkken.
-Vil jeg høre dette? -Jeg redde senga.
Kunne reparere et ødelagt bord og starte en bil uten nøkkel.
Så møtte jeg din far. Plutselig gjorde andre alt for meg.
Jeg antok at jeg ville huske alt jeg hadde lært i tilfelle-
-jeg måtte gjøre det igjen. I stedet mistet jeg alle ferdigheter.
Nå vet jeg hvordan det føles å være hjelpeløs - som du og søsteren din.
-Vi er ikke hjelpeløse. -Ikke trøst meg.
Uansett, så fant jeg noe.
Det er mobiltelefonen din, David.
Trykk på "play" på mobiltelefonen.
"Det er veldig lett å vende inn noe."
"Man blander bare to ingredienser."
"Ser dere hvordan jeg gjør det?"
Det lyder enkelt. Alle kan gjøre det.
-Gjorde du det? -Nei.
"Gjøres oftest når man baker."
Mr. Rose.
Jeg tenkte å levere noen greier til Alexis.
-Vil du komme inn? -Best jeg lar være.
Vi har gjort det slutt.
-Ja. Så leit. -Jeg er enig.
-Har du det bra? -Ja da. Jeg har det bra.
Så fint.
Ok. Det ordner seg.
Unnskyld.
Men hun gjorde inntrykk på meg.
Det er uvanlig å finne noen som er så vakker og smart.
Og veldig egoistisk, men sjarmerende.
Jeg vet det. Men du klarer deg.
Du er en fin, ung mann.
-En fin, ung mann og... -Ja.
Jeg trenger nok å komme bort en stund.
Rense hodet lite grann.
Det høres ut som en god idé.
Så godt det ser ut. Noen har visst laget en ny rett.
Nei. Det er enchiladas.
-De lukter enchiladas. -Vi hadde det gøy på kjøkkenet.
Ikke la prosessen ødelegge måltidet.
Greit. Jeg ser virkelig fram til å smake på dette.
Ikke verst. Slett ikke verst.
Det er kremaktig.
-Veldig kremaktig. -Takk, Alexis.
Dette kan nok bli bra.
-Et par ganger i uka... -Aldri mer.
Så komplisert er det ikke etter at man har vendt inn osten.
Tekst: May-Hilde Hoelstad www.sdimedia.com