David.
Mikä tämä on?
Näyttää polkupyörältä.
-Onko se sinun? -On. Se on minun.
-Mitä se tekee tuossa? -Lue lappu.
Onko se Muttilta? David!
Ei. Ei.
Minusta tuntuu, että hän tosiaan ymmärtää sinua. Hän näkee sieluusi.
En tiedä, mitä hän siellä näkee, mutta hän näkee sisimpääsi.
-Mitä teen? -Mille asialle?
Tämä on vakava asia. Enempää ei voisi mennä metsään.
Millaisen sormuksen hän ostaisi? Opaalin tai jotain.
Päärynän muotoisen opaalin.
Onko kukaan kotona?
-Sinun täytyy tukea minua. Lupaatko? -Totta kai.
-No? -Hei, sinä.
-Tosi ihana lahja. -Tarvitset uuden kulkupelin.
Niin tarvitsen. Tarvitsen uuden kulkupelin.
Auto olisi mukava, mutta tarvitsenko autoa?
Näköjään et enää.
-Sinulla oli ikävä spinningiä. -Sanoin tosiaan niin.
Ostit minulle pyörän, koska sanoin, että minulla on ikävä spinningiä.
Olet niin huomaavainen ja tarkkaavainen.
-Pidät siis siitä? -Hän rakastaa sitä.
Tarvitset tätä.
Kypärä!
-Se kuuluu pyörään. -Sovita sitä. Laita se päähän.
Laitan jonain päivänä, kun viemme tämän söpöliinin ajelulle.
Tulin tänne omalla pyörälläni, jotta voimme pyöräillä kahvilaan.
Kivaa.
Nähdään.
Entä lamput?
Motellin valaisimissa on sellaiset pienet lamput.
-Tässä on vanhanaikaiset isot lamput. -En näe lamppuja.
Et vielä, mutta näihin voi hankkia isot lamput.
John, enpä tiedä. Lamppuja, vaatteita, koruja.
Naisparan elämä on levitetty halpojen kokoontaitettavien pöytien päälle.
Tehtiinkö meidän tavaroillemme näin?
Ei. Ne laitettiin suoraan nurmikolle.
Ventovieraat hypistelivät kallisarvoisia tavaroitamme.
Tiedän. Ihmiset arvioivat meitä, kuten me tätä naista.
Paitsi että he kehuivat makuamme.
Kukahan osti golfmailani?
-Sitäkö ajattelet ensimmäisenä? -Se oli uniikki setti.
Kuten galápagoksenkilpikonnan kuoresta tehty jalkakylpynikin.
Nyt jonkun yksinäisen hamstraajan kissat kakkivat siihen.
Ne olivat pelkkiä tavaroita, Moira.
Uniikkeja designtavaroita.
Sulavalinjaisia, nahalla verhoiltuja, saksassa suunniteltuja tavaroita.
Shoppailu piristi minua ennen. Isot lamput eivät sytytä.
-Roland. -Toki, voin tulla sisään hetkeksi.
Voinko jotenkin auttaa?
Juttu on näin. Tänä aamuna ryhdyin ajattelemaan.
En halua sanoa missä, mutta se on pieni huone ja olin istuma-asennossa.
Mietin, kuka voisi auttaa minua valitsemaan naiselle paidan.
-Arvaa, kenen nimi tuli mieleen? -Rachel Zoen?
-Sinun. -En tiedä, miten tuon ottaisin.
Paita on Jocelynille.
Valitsisin sen itse-
-mutta sitä menee kauppaan ja valitsee mieleisensä vaatteen-
-ja käy sovittamassa sitä ja sitten menee kassalle...
Kuvailet ostosten tekemistä.
Yleensä se käy minulta, mutta etsin jotain vähän hienompaa.
Jotain tyylikästä, jotain eleganttia.
Kukaan ei tiedä eleganssista enemmän kuin sinä.
Olet ainoa tuntemani elegantti mies.
Haluat siis, että stailaan Jocelynin.
Itse asiassa sen pitäisi olla yllätys.
Ajattelin, että me kaksi-
-menisimme salaa shoppailemaan yhdessä.
Niin, se... Mikäs siinä. Voisimme tehdä niin jossain vaiheessa.
Hyvä. Kerrassaan loistavaa.
-Heti kun sinulle sopii. -Hyvä.
-Haluatko mennä nyt? -Aika on vähän kortilla.
Sinulla on kai Jocelynin mitat ja tunnelmataulu?
Pyörän hyödyllisyys perustuu siihen, että sillä ajetaan.
-Asuni ei sovi siihen. -Se on viiden minuutin matka.
Eli tuskin kannattaa edes nousta satulaan.
Etkö pidä pyörästäsi?
Se on ihana, mutta täällä on tosi paljon rattijuoppoja.
-Kello on kymmenen aamulla. -Sano se alkoholistille.
Värikö mättää? Sen voi muuttaa.
-Hyvä on. En osaa ajaa pyörällä. -Mitä?
Sanoin, etten osaa ajaa pyörällä.
Moira, katso näitä kalvosinnappeja.
Varasta mieluummin ruokailuvälineitä kahvilasta.
Sterling-hopeaa. Aion tarjota näistä.
-Hei, Roset. -Hei, Jocelyn.
Löydättekö te kaksi aarteenmetsästäjää mitään?
Pelkkää rihkamaa toistaiseksi.
Hauskinta näissä huutokaupoissa on huuhtoa kultahippuja.
Katsokaa tuota patjaa.
-Hyvä löytö. -Raukka lumoutui kuolinvuoteesta.
Tämä on uusi patja. Se on yhä muovissa.
Memory foamia. Se maksoi varmaan omaisuuden.
Sinun täytyy tarjota siitä.
John, mikset äkännyt patjaa ensin?
-Meillä olisi käyttöä sille. -Käytän kalvosinnappeja.
-Mikä koko se on? -Ainakin queen.
-Se on liian iso kuljetettavaksi. -Kyllä se lavalle menee.
Se ei mahdu pienistä ovistanne.
Johnny, auta peittämään se. En halua muiden näkevän sitä.
Tarvitsemme yläosan ja alaosan. Vaikka hameen.
Sinulla on nytkin hame.
Nämä ovat housut, joiden etu- ja takaosa on peitetty kankaalla.
Hame se on. Mitä sanot tästä?
Muodissa kestävä ja elegantti kulkevat harvoin käsi kädessä.
Laita se takaisin.
Eli ei tätä.
Entä tämä? Jocelyn tuntuu pitävän räikeistä kukkakuoseista.
Etsin jotain erityisempää.
Tiedätkö leffan Paholainen pukeutuu Pradaan?
Meryl Streep esittää voimakasta, seksikästä...
Olen nähnyt sen.
Jocelyn ja minä haluamme leikitellä sillä idealla, jos ymmärrät.
Hän esittää Meryliä.
Minä olen hermostunut mutta kunnianhimoinen harjoittelija.
Sinä olet siis Anne Hathaway?
En tiedä, kuka se on.
Siinä olikin minulle enemmän kuin tarpeeksi tietoa.
-Tuomitset minut. -Enkä.
Pyörällä ajaminen nyt vain on perustaito.
-Useimmat oppivat sen lapsena. -Useimmilla lapsilla on myös täitä.
En saanut tilaisuutta opetella.
Eikö välivuotta Belgiassa tai Tour de Francessa kilpailevaa poikaystävää?
No joo, mutta minun ei tarvinnut pyöräillä.
David oli niin sietämätön, kun vanhempani opettivat häntä-
-että he heittivät kaikki pyörät isoon rovioon-
-emmekä enää ikinä puhuneet siitä.
Osaan paljon asioita, joita sinä et osaa. Oletko neuvotellut arabiaksi?
-Se on vaikeaa. -Uskon sen.
Yritä päästä Kiss Kissiin Tokiossa ilman kiehkuraa ihmisen hiuksia.
Jos pystyt kaikkeen tuohon, opit varmasti ajamaan pyörällä.
Alexis.
Ajattelin yhtä hullua yötä Kiss Kississä.
Tämä on ehkä lähimpänä Meryliä.
Jos hän saisi potkut lehdestä ja ryhtyisi katutytöksi.
Sitä emme ole vielä kokeilleet.
-Ei kannata... -Se on hyvä idea.
Onko ikävä Peter Pania?
-Anteeksi? -Näen pari kadonnutta poikaa.
Hei, olen Wendy. Ostammeko äidille tai tyttöystävälle?
Vaimolleni.
Pärjäämme kyllä, mutta kiitos.
Hyvä on sitten. Jos tarvitsette minua, olen tuolla.
Kahdella miehellä voi olla vaikeaa naisten vaatekaupassa.
Olen hyvissä käsissä, sillä tällä miehellä on naisen kosketus.
En tiedä, mitä tuo tarkoittaa.
Otamme nämä.
Minun on pakko kysyä, tulevatko nämä hautajaisiin.
Tarjoamme surualennusta.
-Ei. Miksi niin luulet? -Valitsitte niin vakavia vaatteita.
-Ei ollut tarkoitus. -Eivät ne ole...
Voisin esitellä teille muutaman uuden asun. Ne saapuivat juuri.
-Emme kaipaa lisää vaihtoehtoja. -Katsotaan nyt edes.
Kaikki täällä on kuin yksi iso mauton pusero.
Älä viitsi.
Te miehet haluatte pelata varman päälle-
-mutta kokeillaanko jotain vähän räväkämpää?
Pidän näistä.
Ovatko ne kestäviä?
Kaikki on kestävää täällä Paitaladossa.
-Jos kysytte mielipidettäni... -Mutta kysymmekö?
Valinta on näiden kahden välillä.
Oikea Sofien valinta.
Toivottavasti ette leiki sitä kotona.
Olemme leikkineet jokaista Meryl Streepin elokuvaa.
Onko kumpaakaan helppo avata?
-Molemmissa sattuu olemaan nepparit. -Hyvä.
Sitten kai...
Kummasta sinä pidät?
-En osaa sanoa. Vaikea valinta. -Älä muuta sano.
-Minusta molemmat ovat hieman... -Mitä?
Käytimme niin paljon aikaa ja vaivaa löytääksemme jotain, joka ei ole...
-Mitä? -Yritän löytää oikean sanan.
-Flirttaileva? Tulinen? -Huorahtava. Sitä nämä vaatteet ovat.
Vai niin, huorahtava.
Otamme sitten hautajaishameen.
Sekä huorahtavan paidan.
Myyty Johnny Roselle 15 dollarilla.
Toivottavasti sinulla on varaa maksaa se.
Selväksi tuli, Ray. Minulla on käteistä ja haluan kalvosinnappini.
Siirrytään makuuhuoneen tavaroihin.
Ensimmäisenä on uusi queen-kokoinen memory foam -patja.
-Aloitetaan 50 dollarista. -50 tarjottu.
-60! -Moira.
-Haistan tarjouskilpailun. -Tarjotaanko 70?
-70! -Tarjotaanko 75?
-75. -Mitä sinä teet?
Nykyinen patjamme on kuin kasa veitsiä ja piikkilankaa.
-Tarjotaanko 80? -80.
-90. -Meillä ei ole varaa tähän.
-Sinä sait kalvosinnapit. -Tarjotaanko satanen?
-Sata dollaria. -Tarjosit itseäsi vastaan.
Nukuimme ennen Texas king -patjalla.
-130! -Tarjotaanko 135?
-140 -150.
-160. -Moira kiltti.
Hänellä on sänky. Hän on vain ahne.
-170. -Teit sen taas.
-Tiedän, mitä teen. -Ray, me lopetamme.
-180. -Tarjotaanko 190?
19... 200!
Vau. Rouva Rose, tämäpä yllätys, kun ottaa huomioon...
-Ray, tuo tarjous oli vitsi. -Ymmärrän.
Valitettavasti se on korkein tarjous.
-200 ensimmäisen kerran... -201.
-201 ensimmäisen ja toisen kerran. -Älä.
Myyty Jocelyn Schittille 201 dollarilla.
Jumalauta.
Kiitos tästä mukavasta retkestä.
-Ihan kuin olisit hieman ärtynyt. -Mistä niin päättelit?
Kun Heart alkoi soida, kukaan ei laulanut korkeita osuuksia.
Olisit tyytyväinen itseesi. Teit hyviä valintoja tänään.
Emme päässeet lähellekään Meryl Streepiä siinä elokuvassa.
Olet kamalan herkkähipiäinen.
Olet kuin fiini lautanen, jonka pelkää pudottavansa pöydän reunalta.
En ymmärtänyt, mutta kuuntele.
Minulla ei ole paljon, mutta yksi asia minulla on.
-Itsekunnioitusta? -Ei. Makua.
Kun sitä ei arvosteta tai se peräti kyseenalaistetaan julkisesti-
-saatan vähän suuttua.
David, kuuntele.
Jos vahvat naiset eivät kääntäisi päätäni helposti myyntitilanteissa-
-olisin tukenut sinua.
Uskon vilpittömästi, että sinulla on erittäin tarkka silmä.
Kiitos. Tuo oli kauniisti sanottu.
Kun näytän paidan Jocelle, kerron, että sinä valitsit sen.
-En valinnut sitä. -Sanon, että valitsit.
-Tämä on naurettavaa. -Näin oppii.
-Kaikki tuijottavat. -Kukaan ei tuijota.
Onko kaikki hyvin? Ihmiset sanoivat, että tyttö harjoittelee pyöräilyä.
-Oletin, että kyse on pikkulapsesta. -Ei, olen aikuinen nainen.
Näin isä opetti minua, ja nyt minä opetan sinua.
Onneksi osasin jo ajaa, kun seurustelimme.
En varsinaisesti luota isääsi opettajana.
Yhdellä äidin poikaystävistä oli näppärä niksi.
Hän sanoi: "Yksi jalkaa maahan, yksi polkimelle, ja nyt ala painua."
Tosi hyvä. Kokeillaan sitä.
Jos et ole pyöräillyt ennen...
-Hyvin menee. -Odota!
-Tuletko, vai ajanko vain suoraan? -En opettanut häntä jarruttamaan.
Ala painua, tyhmä muija.
Äidin poikakaveri tapasi sanoa myös noin.
-Hei. -Roland.
-Johnny, onko sinulla hetki aikaa? -On.
Mitä nyt?
Teen sinusta pian kuutoshuoneen suosituimman miehen.
Onko tämä se patja?
Okei, minulla on iso sydän. Älä levittele tietoa.
Ylipuhuin Jocelynin antamaan sen teille.
Annatko patjan meille?
Melkein. Saatte sen 200 dollarilla.
Maksoitte vain dollarin enemmän.
-Se on lähes käyttämätön. -Meillä ei ole varaa siihen.
Vai niin. Mestarineuvottelija on vauhdissa.
-195 dollaria. -Meillä ei ole varaa siihen.
-Pelaat kovaa peliä. 182,50. -Näkemiin, Roland.
50 taalaa.
-50? -Puhutaan suoraan.
Kokeilimme patjaa heti kun Jocelyn toi sen kotiin.
-Kokeilitte sitä? -Ei tarpeeksi pomppua, jos ymmärrät.
Korkeamman ikänne vuoksi se voisi sopia teille.
Emme ole ihan niin vanhoja, mutta 50?
Kiitos, herra Rose.
Uskomatonta, mutta minulla on todella mukava olo.
Vain parasta sinulle, kultaseni.
He eivät silti halunneet sitä.
He varmaan vain säälivät meitä.
Tuntuu aika oudolta. Varsinkin kun Jocelyn maksoi yli 200.
Luulen, että he kokeilivat sitä, eikä se vain toiminut.
Ja kokeilemisella tarkoitat...
Tarkoitan, että he kokeilivat sitä.
Voi luoja.
Se on memory foamia.
Olemme yöpyneet Kennedyjen tilalla. Ei tämä voi olla pahempaa.
Kennedyt hoitavat terveyttään. Pyykit pestään päivittäin.
Voittaa tämä motellin patjan. Luoja tietää, mitä siinä on tehty.
Pitäisikö tuon auttaa?
Tämä patja on 50 dollarin lahja taivaasta.
En tunne jousia, ei nauloja, ei pultteja.
Se on mukava. Tule sänkyyn.
Huomenna hankimme patjansuojuksen.
Hankitaan, hankitaan. Niin sitä pitää.
Ihan totta. Älä ajattele sitä.
-Pidä se suorassa. -En halua tehdä tätä.
Pidät siitä varmasti.
Tiedät, että minulla on huono jalka-silmäkoordinaatio.
Et voi syyttää kaikesta jalkojesi virheasentoa.
Olemme lähdössä... David, mitä sinä teet?
-Opetan häntä ajamaan pyörällä. -Älä. En kestä veren näkemistä.
Satutat itsesi.
Yksi jalka polkimelle, yksi maahan, ja sitten ala painua.
-En ymmärrä. -Pitelen kiinni takaa.
Hän tulee. Nyt äkkiä.
Polkimet saavat sen liikkumaan.
-Hän osaa. -Sinä osaat, poika.
Voi jukra.
-Jee! Tuokaa kamerani. -Ei kameraa.
David, katso tänne.
Tekstitys: Hanna Niemi www.sdimedia.com