David?
David, hva er dette?
Det ser ut som en sykkel.
-Er den din? -Ja visst, det er den.
David, hva gjør den her?
Du bør nok lese kortet.
Er den fra Mutt? David...
Nei, nei!
Han forstår deg så godt. Som om han ser inn i sjelen din.
Jeg er usikker på hva han ser, men han ser virkelig innover.
-Hva skal jeg gjøre? -Med hva?
Jeg mener alvor. Det er bare så feil.
Hva slags ring skulle han kjøpe, en opal eller noe?
Å, en pæreformet opal!
Hallo! Er det noen hjemme?
Du må støtte meg nå.
-Du må. Lov! -Klart jeg gjør.
-Såå? -Hei på deg!
-Dette betyr så mye for meg. -Du trengte jo et nytt kjøretøy.
Virkelig. Jeg trenger virkelig et nytt kjøretøy.
En bil ville jo vært hyggelig. Men trenger jeg egentlig en bil?
Ikke nå lenger, virker det som.
-Du savnet spinningen. -Det gjorde jeg.
Jeg savnet spinningen, så du kjøpte en sykkel!
Fordi jeg sa det, siden du er så omtenksom.
-Så du liker den? -Hun elsker den.
Du trenger en sånn.
-En hjelm! -En hjelm!
-Jeg fikk den på kjøpet. -Ta den på deg.
Jeg synes du skal ta på deg hjelmen.
Det skal jeg, den dagen vi tar denne lille ponnien ut på en ridetur.
Jeg tok med sykkelen min. Vi kan kjøre en prøvetur til kafeen.
Så gøy! Jeg hater deg, David!
Vi ses!
AUKSJON I DAG
Lamper, kanskje? De på motellet har sånne små lyspærer.
-Disse er for store lyspærer. -Jeg ser ingen lyspærer her.
Men vi kan skaffe store hvis vi har sånne lamper.
Jeg vet ikke. Lamper, klær, smykker...
Hele den arme kvinnens liv ligger strødd på noen billige campingbord.
Gjorde de dette med våre ting?
Nei, de la våre ting direkte på plenen.
Fremmede som roter blant våre dyrebare ting.
Ja, og dømmer oss slik vi dømmer denne stakkars kvinnen.
Skjønt de ville si: "For en god smak de hadde!"
-Lurer på hvem som fikk golfkøllene. -Er det din første tanke?
De var spesiallagde.
Akkurat som mitt fotbad i skilpaddeskall fra Galapagos.
Det står vel hos noen søppelsamlere som lar kattene bæsje i det.
Det var bare ting, Moira. Bare ting.
Designgreier, unike ting.
Luksuriøse ting innredet i eik og skinn. Tyskbygde ting.
Jeg ble glad av å handle før. Svære lyspærer er ikke min greie.
-Roland? -Jeg titter inn, men bare en stund.
Hei... Er det noe jeg kan hjelpe deg med?
Jeg funderte i morges. Men jeg forteller ikke hvor det skjedde.
Men det var i et lite rom og jeg satt ned.
-Greit. -Jeg tenkte...
"Hvem kan hjelpe meg med å velge bluse til en kvinne?"
-Vet du hvilket navn som dukket opp? -Nei. Rachel Zoes?
-Ditt! -Vet ikke hvordan jeg skal ta det.
Den er til Jocelyn.
Jeg ville gjort det selv, men du vet, shopping...
Man går inn, kikker gjennom alt som henger på hengerne og velger-
-en farge man liker, og så prøver man for å se om det passer.
-Så skal man kjøpe... -Ja, du beskriver hva shopping er.
Normalt er det ikke noe problem, men jeg leter etter noe stilig.
Noe litt flott, lite elegant.
Hvem er bedre på eleganse enn deg? Den eneste elegante jeg kjenner.
Så du vil at jeg skal style Jocelyn?
Det skal være en overraskelse.
Jeg tenkte at kanskje du og jeg-
-kunne gå og shoppe sammen litt diskret.
Ja, ja visst... Det kan vi. Det kan vi gjøre en gang.
Flott! Kjempebra, fantastisk.
-Vi kan gå når det passer deg. -Greit, bra.
Så du vil gå nå?
Tiden er litt knapp. Det er bare det.
Jeg antar du har hennes mål og et moodboard, da.
Poenget med å ha en sykkel er nok å sykle på den.
-Jeg har feil klær på meg. -Det er fem minutter dit.
Da er det jo knapt verdt bryet.
Liker du ikke sykkelen?
Nei, jeg elsker den! Men det er så mange fyllekjørere her.
-Klokka er ti om morgenen. -Tror du en alkoholiker bryr seg?
Hvis det er fargen, går det an å fikse.
-Greit, jeg kan ikke sykle. -Hæ?
Jeg kan ikke sykle, sa jeg!
Moira, se på mansjettknappene.
Stjel heller bestikk på kafeen.
De ser ut som sterlingsølv. Jeg skal legge inn et bud.
Hallo der, ekteparet Rose!
-Heisann. -Hei, Jocelyn.
For noen skattejegere! Har dere funnet noe?
Ikke noe å henge i juletreet akkurat.
Halve gleden er å prøve å vaske fram gullklumpene.
Se, for en madrass!
Der ser man. Hvilket funn!
Stakkars, forhekset av et dødsleie.
Madrassen er helt ny. Plasten sitter igjen.
Det er memoryfoam. Den må ha kostet en formue.
Du får vel by på den.
Hvorfor så ikke du madrassen først?
-Vi trenger den! -Jeg trenger mansjettknappene.
-Hvilken størrelse er det? -Vet ikke, minst queensize.
-Den er for stor til å frakte hjem. -Nei, vi har lastebilen.
Men kronglete. Særlig med deres smale døråpninger.
Johnny, hjelp meg med å gjemme den så andre ikke får øye på den.
Vi trenger en topp og en underdel.
Som et skjørt, Skjørt kjenner du til, siden du går i et.
Det er bukser som har et tøystykke drapert foran og bak.
Ja, et skjørt. Hva tror du om dette? Det virker holdbart.
Innen mote opptrer sjelden "holdbart" og "elegant" sammen.
-Så heng tilbake skjørtet. -Ikke det, altså.
Denne, da? Jocelyn ser ut til å like grelle blomstermønstre.
Dette er liksom en spesiell bluse.
Har du sett "En djevel i Prada"?
Meryl Streep spiller en mektig, sexy motekvinne...
Ja, jeg har sett den!
Jocelyn og jeg liker å ha det litt gøy med den ideen.
Hun er Meryl og jeg den engstelige, men ambisiøse praktikanten.
Så du er Anne Hathaway?
Jeg vet ikke hvem det er.
Den informasjonen holder mer enn nok for meg.
-Du dømmer meg! -Slett ikke.
-Men å sykle er ganske elementært. -Er det virkelig det?
De fleste unger lærer nok å sykle.
Og de fleste får hodelus. Anledningen dukket ikke opp.
Ikke noe sabbatsår i Belgia? Ingen kjæreste i Tour de France?
Jo, men jeg trengte aldri å sykle.
David var en sånn dramaqueen da foreldrene våre skulle lære ham-
-at de brente opp syklene våre og aldri mer pratet om det.
Jeg kan masse som ikke du kan!
-Sikkert. -Kan du forhandle på arabisk?
-Det er vrient. -Jeg tror deg.
Komme inn på Kiss Kiss i Tokyo uten et strå menneskehår?
Kan man gjøre alt det, kan man nok lære seg å sykle.
Alexis?
Jeg kom til å tenke på en vill natt på Kiss Kiss.
Dette er nok det nærmeste vi kommer Meryl.
Hvis hun har blitt sparket fra bladet og må trekke på gata.
Bravo! Den varianten har vi ikke testet ennå.
-Jeg tror ikke... -God idé!
Leter dere etter Peter Pan?
-Unnskyld? -Dere ser ut som et par "lost boys".
Jeg heter Wendy. Shopper vi for en mor eller kjæreste?
Til min kone, faktisk.
Vi klarer oss bra, men takk likevel.
Hvis dere trenger meg, er jeg her.
Det kan være vrient for menn i damebutikker.
Jeg er i gode hender. Her er en mann med kvinnelig fingerspissfølelse.
Jeg vet ikke hva det skal bety.
Vi tar disse plaggene.
Får jeg spørre om det er til en begravelse?
Vi har nemlig rabatt på sørgeklær.
-Hvorfor tror dere det? -Plaggene er så mørke og strikte.
-Det vil vi ikke ha. -De er vel ikke...
Jeg har fått inn noen plagg som jeg gjerne vil vise dere.
Trenger vi flere alternativer?
-Hun tilbød seg. Hva er galt? -Alt her er så smakløst.
Æsj, nå er du dum.
Jeg vet at menn pleier å ville være på den sikre siden-
-men jeg tenkte: "Hvorfor ikke være litt sprek?"
Jeg liker dem!
-Er de holdbare? -Å, ja...
Holdbarhet kan man alltid regne med på Blouse Barn.
-Hvis dere vil vite hva jeg mener... -Vil vi virkelig det?
...står det mellom disse to.
Jøss, som i "Sophies valg".
Si at dere ikke rollespiller den filmen.
Vi kjører alle Streep-filmer, kompis.
Ville du kalle noen av dem "rask å ta av"?
-Pussig nok har begge trykknapper. -Topp!
Tja, da skal jeg nok...
Hvilken liker du?
-Jeg vet ikke. Det er et tøft valg. -Takk, jeg vet det.
Jeg syns bare at begge alternativene er litt...
-Hva da? -Vi har brukt så mye tid...
- ...og energi på å finne de eneste plaggene som ikke er...
-Hva da? -Jeg prøver å finne riktig ord...
-Flørtete? Frekke? -Tøytete. De er litt tøytete.
Jaså? Tøytete...
Da tar vi begravelsesskjørtet...
...og den tøytete blusen.
Solgt... til Johnny Rose for 15 dollar!
Som jeg håper du kan betale, med tanke på dine finanser.
Jeg skjønner. Jeg har kontanter og vil bare ha mansjettknappene.
Vi fortsetter med soveromstilbehør.
Først en helt ny queensize-madrass i memoryfoam.
Budgivningen starter på 50 dollar. Vi har et bud på 50.
-60! -Moira.
Jeg aner en kamp mellom budgivere. Får jeg 70?
-70. -70! Får jeg 75?
-75! -Hva gjør du, Moira?
Madrassen vi sover på nå er full av kniver og piggtråd.
-75. Får jeg 80? -80!
-90! -Vi har ikke råd.
-Du fikk mansjettknappene. -For 15 dollar!
-100! -100!
-Du la et bud mot deg selv. -105?
Husker du hva vi sov på før? Texas Kings!
-130! -Jøss! 135?
-140! -150!
-160! -Vær så snill, Moira!
Hun har allerede en god seng.
-Hun er grisk. 170! -Du gjorde det igjen.
-Jeg vet hva jeg gjør. -Vi er ferdige her, Ray.
-180! -180! 190, noen?
19... 200!
200! Du satser virkelig, Mrs. Rose, det er overraskende...
-Det var bare et fleipebud, Ray. -Jeg forstår.
Dessverre er fleipebudet det høyeste vi har, 200 dollar.
-Første, andre... -201.
-201! Første, andre... -Stopp.
Solgt til Jocelyn Schitt for 201 dollar.
Faen!
Takk for den herlige turen.
Du synes å være litt opprørt.
Hvor har du fått det fra?
Heart var på bilradioen, men ingen sang med på de pipete delene.
Du burde være fornøyd. Du gjorde det riktig i dag.
Ikke noe vi kjøpte i dag kom i nærheten av det Meryl Streep-
-har på seg i filmen. Ingenting!
Dæven, så hårsår du er.
Du er som en fintallerken man er redd skal gå i gulvet.
Skjønner ikke hva du mener.
Jeg har ikke mye her i verden, men én ting har jeg.
-Selvrespekt? -Nei, smak.
Når den ikke verdsettes, eller enda verre, åpent undergraves-
-kan det hende at jeg blir litt opprørt.
Vent, David. Hør etter nå.
Om ikke jeg var så lettpåvirkelig av kraftfulle kvinner i butikkmiljø-
-ville jeg vært på din side.
For jeg synes virkelig at du har veldig skarpt blikk.
Takk, det var pent sagt.
Når Jocelyn ser blusen, skal hun få vite hvem som valgte den.
-Ikke jeg. -Men det har jeg tenkt å si.
Takk så fryktelig mye.
-Dette er latterlig. -Sånn lærer man.
-Alle ser på meg, Mutt. -Ingen ser på deg.
Er alt som det skal?
Folk så en jente slite med sykkelen. Jeg trodde det var en toåring.
Nei, jeg er en fullvoksen ung kvinne.
Sånn lærte pappa meg å sykle, og nå lærer jeg deg.
Flaks at jeg kunne sykle da vi datet.
Jeg stoler ikke helt på din fars lærertalenter.
En av mammas kjærester hadde et ordentlig fint triks.
"En fot på bakken, en på pedalen og stikk av gårde."
Det høres gøy ut, jeg liker det. Vi prøver.
Greit, men hvis du aldri har gjort det før...
-Der ser du! -Vent.
Kommer du, eller skal jeg fortsette rett fram?
Hun kan ikke bremse ennå.
Bare stikk av gårde, din teite kjerring!
Det pleide han også å si.
-Roland? -Har du tid et øyeblikk?
Hva foregår?
Jeg har tenkt å gjøre deg til den mest populære fyren på rom seks.
Er det madrassen?
Ja, jeg er godhjertet, bare ikke spre det.
Jeg overtalte Jocelyn til å gi den til dere.
Gir du oss madrassen?
Mer eller mindre, den er deres for 200.
En dollar mindre enn dere betalte.
-Den har knapt forlatt plasten. -Vi har ikke råd.
Jeg skjønner, mesterforhandleren er i gang.
-195, da. -Vi har ikke råd.
Harde bud, altså? Jeg er med.
-182, 50? -Ha det, Roland.
50 dollar.
-50? -Jeg skal si det som det er.
Vi prøvde den så fort Jocelyn hadde tatt den hjem.
Dere prøvde den?
For lite sprett for dunkingen, for å si det sånn.
Men med tanke på din høye alder kan det funke bra for deg og Moira.
Så gamle er vi ikke... Men...50?
Kudos til deg, mr. Rose.
Jeg må innrømme at den er veldig behagelig.
Bare det beste er godt nok for deg.
Likevel ville de ikke ha den...
De syntes nok bare synd på oss.
Det virker rart, John.
Særlig siden Jocelyn betalte 200 for den.
Jeg tror de prøvde og syntes den ikke passet.
Og med "prøvde" mener du...
Jeg mener at...de prøvde den.
Herregud!
Å, Gud, det er memoryfoam!
Vi har jo sovet over hos Kennedys.
-Verre enn det er det ikke. -Kennedys er ikke Roland!
De går til legesjekk og vasker sengetøyet.
Den må være bedre enn motellmadrassen!
-Hvem vet hvem som har prøvd den! -Gjør det saken bedre?
Dette er en femtidollarsgave fra oven.
Tenk deg om, jeg kjenner verken fjærer, nagler eller muttere.
Det er komfortabelt. Kom og legg deg.
I morgen kjøper vi en overmadrass.
Javisst! Sånn skal det låte.
Du får ikke engang tenke på det.
-Hold sykkelen rett. -Jeg vil ikke gjøre det.
Det kommer til å føles så bra!
Føttene mine er dårlig koordinerte. Du slapp beinskinner.
Slutt å skylde alt på dine innovervendte tær.
-Herregud! -Mor og jeg skal...
-Hva holder du på med, David? -Jeg lærer ham å sykle.
Ikke gjør det, jeg tåler ikke å se blod.
Du kommer til å skade deg!
En fot på pedalen, en på bakken og så stikker du bare av gårde.
-Hva skal det bety? -Jeg holder i bak.
Han kommer. Fort, fort!
Pedalene gjør at sykkelen rører seg!
-John, han klarer det! -Du klarer det, gutt!
Herregud...
-Hent et kamera! -Ikke hent noe kamera!
David, se hit!
Tekst: www.sdimedia.com