Pidätkö tästä puserosta?
Sain sen Jared Letolta. En oikein tiedä, pidänkö siitä.
Enpä tiedä.
Miten niin? Joko pidät siitä tai et.
Pidän siitä, koska sain ensisuudelmani Jared Letolta-
-mutta en tiedä, pidänkö siitä oikeasti.
Tuo ei ole vastaus.
Kamala olo. Kurkussa polttelee.
Olisit voinut jo vastata, joten kai sitten pidän sitä.
Isä, toisitko mehua?
-Tullaan, kultaseni. -Tulemme kohta.
Ennustin tämän päivän. Eristyksissä, köyhinä, vailla terveyspalveluja.
-Rukoilin, ettei se olisi Alexis. -Se on vain flunssa.
Tietysti, kunnes se on täysimittainen lavantauti.
-Ei minulla ole lavantautia. -Ei tietenkään. Miten voisi olla?
Muistatko Valentinan, huonepalvelijan Petite Martiniquella?
Luulimme, että hänellä on flunssa.
Muistan yhä, miten hänen kouristeli ja sylki vaahtoa vesitaksissa.
-Kuulen teidät yhä. -Rakastamme sinua, Alexis.
-Vai mitä? -Rakastamme sinua.
-Sano, että viet mehua. -Minä vien mehua, Moira.
John, älä koske häneen.
En tule tämän pidemmälle. Toisen täytyy olla terve Davidia varten.
-Olen jo huoneessa. -Emmeköhän me selviä hengissä.
Tietysti. Tuo on oikea asenne.
Suljen tämän oven.
Anteeksi. Anteeksi.
Pidätkö tästä puserosta?
Rehellisesti sanottuna ihailen rohkeuttasi-
-mutta minulta ei kannata kysyä muodista.
-Mitä on tekeillä? -Ei mitään.
-Vaikutat kireältä. -En ole kireä.
-Haluan vain tehdä hyvän vaikutelman. -Haet työpaikkaa.
Tuotejohtajan paikkaa tasokkaasta putiikista.
Elmdalessa.
Kerron itselleni tiettyjä valheita, ja jos olet ystäväni-
-annat minun pitää kiinni niistä.
Ja viet minut työhaastatteluun.
Voinko antaa sinun pitää kiinni valheista, mutta olla viemättä sinua?
Vaihdan paitaa, nähdään autossasi.
Se on kuin poncho.
Toinen tyyppi sanoi: "En yrittäisi tuota murtuneella kurkunpäällä."
Minä en yrittäisi sitä lainkaan.
-Huomenta, pojat. -Hei, Johnny.
Voi pojat.
Jos teitä ei haittaa, aloittaisin päiväni.
Niin minäkin. Haluatteko nähdä korttitempun?
-Minä haluan. -Tarvitaan korttipakka.
Ikävä keskeyttää juhlat, mutta tämä on toimistoni-
-ja minulla on paljon töitä. Ylös siitä, Roland.
Toimistosi?
En muista nähneeni hakemustasi uudesta liikeluvasta.
Ollapa kärpäsenä katossa tämän keskustelun aikana.
Bob, olet huoneessa.
Uusien yritysten pitää rekisteröityä.
Tosin sinulla ei ole paljon rekisteröitävää.
Ehkä ei nyt, mutta kun perustin Rose Videon-
-minulla oli 2 000 dollaria ja unelma. Suunnittelu ratkaisee.
Näen sen joka päivä. Paljon hiljaista suunnittelua.
Välillä hän syö muffinssin, mutta se kuuluu suunnitteluun. Vai mitä?
Voi kuuluakin.
Voin katsoa tätä muffinssia ja sanoa: "Onpa mainio muffinssi."
"Tappaisin bagelista, mutta niitä ei ole tässä kaupungissa näkynyt."
Rose Videossa assistenttini toi minulle joka aamu bagelin.
Voisin ajatella, että kaupunki kaipaa leipomoa, joka tekee bageleita.
Bagelit ovat hyviä. Kannattaisikohan tuo idea?
Se oli vain esimerkki.
Saan kylmiä väreitä ajatellessani-
-että istumme keskellä Johnny Rosen unelmatehdasta.
Typerää.
Kuulehan. Lupamaksun sijaan otan vain haukun muffinssistasi.
Hyvää.
Menen Jazzagalsin harjoituksiin, Alexis. Lupaathan pysyä vakaana?
Olemme kaukana sairaaloista. Sinun pitää ottaa oireesi vakavasti.
Alexis.
-Alexis! -Minä nukun.
Voi, kulta. Minun pitää kysyä vakava kysymys.
Voitko huonommin, vai eikö sinulla vain ole meikkiä?
Hätäilysi ei auta.
Anteeksi vain, mutta olet meistä ensimmäinen, joka sairastaa täällä.
Arvostan huolenpitoasi, mutta kaipaan vain lepoa.
Olet oikeassa.
-Onko minulla kuumetta? -En tiedä.
Voitko kokeilla?
Se pitää tehdä ilman nenäliinaa.
Totta. Laita kätesi otsallesi.
Äiti!
-Olet lämmin. -Kuinka lämmin?
En ole mikään sairaanhoitaja.
Näyttelin kyllä kerran sairaanhoitajaa-
-mutta hän oli töissä mielisairaalassa.
Syytän myöhäisiä iltoja ladossa.
Kylmä ilma tuivertaa nurkissa, ja sinä ja Mutt vähissä pukeissa.
-Jokainen sairastuu joskus. -Puhu omasta puolestasi.
Anteeksi, että minun pitää lähteä. Äidin pitää taistella soolostaan.
-Ei. -Mitä?
-Se ei voi olla tämä. -Tämä se on.
Etkö näe, miten tasokas putiikki on?
Olen käynyt tuolla, eikä siinä ole mitään tasokasta.
Miten eksyit tuohon liikkeeseen?
Menin Rolandin kanssa ostamaan vaatteita Jocelynille.
Se on pitkä ja pelottava tarina. Lähdetään pois.
Miksi?
Saatoin loukata omistajaa.
-Ei kuulosta sinulta. -Hänellä on kyseenalainen maku.
Saatoin sanoa sen hänelle.
On turhaa mennä haastatteluun. Voit käynnistää auton.
En ajanut tänne asti, jotta voit jänistää.
Tämä voi olla kaupungin ainoa työ, johon olet pätevä.
Aloitanko sillä vai säästänkö sen loppuun yllätykseksi?
Tiedätkö, Johnny...
Siinä bagel-ideassa on potentiaalia.
Niin, mutta kuten sanoin aamulla, se oli vain esimerkki ideasta.
Vai niin.
Jos avaisit esimerkiksi bagel-puodin, mitä pitäisi tehdä ensimmäisenä?
Totta puhuen en tiedä. Etsisin kai liiketilan.
Sitten kai hankkisin sopivan uunin ja leipurin.
Gwen rakastaa bagelia, jossa on seesaminsiemeniä.
Miten vain.
Laitamme niihin mustikkatuorejuustoa.
Kiitos mielenkiinnosta, mutta vaikka bagel-puoti olisi toimiva idea...
Minusta on.
Kulut ovat silti huomattavat.
Sitä haluaa varmistaa tekevänsä hyviä bageleita oikealla tavalla.
Sinä takuulla tiedät, miten ne tehdään oikealla tavalla-
-koska olet...
-Juutalainen? -En tiennyt, voinko sanoa sen.
Te tosiaan rakastatte bageleita.
Minäkin rakastan, enkä ole edes...
Juutalainen. Voit sanoa sen.
En tiedä, miksi se tuntuu kirosanalta.
-Mikä on se sana, jota ei saa sanoa? -Työt odottavat. Kiitos visiitistä.
David, melkoinen ansioluettelo sinulla.
Tiedän, kenelle soitan, jos joskus tarvitsen performanssitaiteilijaa.
-Kiitos. -Huorahtava.
Anteeksi?
Niin kuvailit kauppaani, kun kävit täällä pormestarin kanssa.
Voin tarjota maailmallisen otteen myyntityöhön.
Taidat miettiä yhä sitä "huorahtavaa".
En ymmärrä, miksi haluat töihin kauppaan, jota sanoit huorahtavaksi.
Ei sitä tarvitse toistella.
Onko kauppani sinusta yhä huorahtava, David?
Siksi uskon voivani auttaa.
-Luulet, että tarvitsen apua? -Vastaan työilmoitukseesi.
Etsin kumppania. Jotakuta, joka uskoo liikkeeseeni.
Voin sanoa täydellä varmuudella-
-että näen liikkeessäsi pelkkää potentiaalia.
Onko siellä liian ahdasta? On.
Ovatko mallinuket liian rintavia? Ehdottomasti.
Haiseeko täällä vessanraikastimelta? Ehkä.
Tämäpä rakentavaa. Sinulla on selvästi vahvoja ideoita-
-mutta ongelma on tämä. Et osaa suodattaa negatiivisia ajatuksiasi.
En tiedä, voinko luottaa siihen, että edustat hyvin Paitalatoa.
Vai niin. No, tämä oli mukavaa. Paljon kiitoksia.
Minun täytyy nähdä, miten työskentelet asiakkaiden kanssa.
Selvä.
-Voinko auttaa? -Bob halusi, että tapaamme.
-Bobko halusi? -Voinko istua?
Et.
Hei, Johnny. Tässä on Ivan. Paina puuta.
Istukaa ihmeessä.
Ivan haluaisi auttaa sen bagel-idean kanssa.
-Ei ole mitään ideaa. Sanoin jo... -Minulla on tiiliä.
-Mitä tiiliä? -Uunia varten.
Ivan työskentelee louhoksella. Hänellä on ulkona auto täynnä tiiliä.
Tämä leipomojuttu oli pelkkä idea. Ei edes kunnon idea.
Havainnollistin vain teoreettista ideaa.
Voi olla, mutta tiedätkö, paljonko bagel-uuni maksaa?
Ivan suostui tekemään sen ilmaiseksi. Kunhan hän saa leipoa bagelit.
Kukaan ei leivo bageleita tällä hetkellä.
-Alanko purkaa kuormaa? -Älä.
Ivan, saisinko jutella hetken kahdestaan Bobin kanssa?
-Toki. -Kiitos.
-Voisitko jättää meidät kahden? -Nähdään ulkona hetken päästä.
Bob, ollaan todella...
Ollaan todella kaukana siitä, että voisi edes alkaa keskustella-
-tästä yrityksestä.
Okei. Aloitit Rose Videon, kun sinulla oli 2 000 dollaria ja unelma.
Bob, sinun ei tarvitse...
Muutetaan tämä idea kahisevaksi.
En halua sekkiäsi.
-Pitäisikö minun ottaa tämä? -Siinäpä kysymys.
-Et pidä siitä. -En sanonut niin. Minusta tuntuu...
Ranskassa sanotaan, että löysä vaate tuntuu seksikkäämmältä.
En ole käynyt Ranskassa.
Minäpä haen muutamia vaihtoehtoja, ja katsotaan sitten. Palaan pian.
Hei. Kauanko luulet minun istuvan autossa odottamassa?
-Pyytäisin palvelusta. -Että ajan kotiin ilman sinua?
Ei. Wendy testaa asiakaspalvelutaitojani.
Näytä siltä, että nautit tästä keskustelusta-
-ja osta minulta pari paitaa.
-Pari? -Yksi paita.
-Käykö tämä? -Ei.
Mutta siskoni pääsee ripille viikonloppuna.
Älä tee noin.
Etkö pidä siitä? Hyvä suositus.
Tämä sopii myös mieheni oikeudenkäyntiin.
-Hänellä on hyvä maku. -Toin muutaman vaihtoehdon.
-Tai voit ottaa tuon. -Nämä ovat typeriä.
Alexis!
Kaupan nainen sanoi, että Elmdalessa joku sai hiljattain lintuinfluenssan.
Toin vähän kaikkea.
Sinua näköjään hoidetaan jo.
Hei. En tiennyt, että jaksat ottaa vieraita vastaan.
Toin vain pari juttua kuumeen selättämiseksi.
Niistä on apua. Kiitos.
Hienoa, että Alexisilla on noin hyvä hoivaaja.
-Minä lähden. -Ei, kulta. Älä mene.
Jos olisin tiennyt, että voit noin hyvin-
-en olisi käyttänyt melkein tuntia elämästäni lääkkeiden hakemiseen.
En pyytänyt sinua tekemään sitä. Et ole ikinä ostanut minulle lääkettä.
En niin. Siksi se ei tuntunutkaan oikealta.
-Olet hyvissä käsissä nyt. -Ei.
Ei kai tämä ole taas mononukleoosi?
-Minulla ei ole mononukleoosia. -Se on voinut tulla keneltä vain.
-Herra jumala. -Yritä levätä.
Heippa.
Eikö sinun pitänyt mennä kuoroharjoituksiin?
Piti, jo tunti sitten.
Mikset mennyt?
Koska näin sinut koko ajan mielessäni taudin runtelemana ja yksin.
-Ei se ole sinua ennenkään estänyt. -Tiedän.
Mitä pirua on tekeillä? Minä tunnen jotain.
Jotain lamauttavaa.
Sinä olet sairas, mutta minusta tuntuu...
-Äidilliseltä kenties? -Ei se sitä ole.
-Ei. -Ehkä kuitenkin.
Ei.
-Olenko loukannut sinua jotenkin? -Luultavasti.
Mietin tässä, missä vaiheessa päätit työntää minut ulos.
Mistä?
Oletin, ettet tekisi päätöksiä bagel-yrityksestä kysymättä minulta.
Mitä päätöksiä?
Ensinnäkin Ivanin palkkaamisesta. En luota siihen tyyppiin.
Hän taitaa olla entinen KGB:n agentti.
Ei ole mitään bagel-yritystä.
Se oli typerä idea, jonka keksin, koska olit oikeassa.
Tiedän. Oikeassa mistä?
Siitä, etten tee mitään.
On vaikeaa keksiä tuottoisaa liikeideaa näin pienessä kaupungissa.
Asetin itselleni paljon paineita.
Ehkä liikaakin. Olen vain polkenut paikoillani.
Siksi aloin jaaritella bageleista tänä aamuna.
Kas vain, aivotrusti.
Tätä ei ole mitenkään lukkoon lyöty, mutta miten olisi "Bobin bagelit"?
Johnny, haluat kai sanoa jotain Bobille?
Etkö halua käyttää Bob-nimeä?
Ymmärrän. Valitaan jotain raamatullisempaa.
Bob, ei se siitä kiikasta. Ei tule mitään bagel-leipomoa.
Se ei ole toimiva idea. Sitä paitsi Elmdalessa on jo bagel-leipomo.
Mutta Ivan ottaa lopputilin louhokselta, ja annoin sinulle sekin.
Tietysti palautan rahasi.
Hetkinen. Otitko rahaa Bobilta?
-Mikset pyytänyt minulta? -Olisitko antanut rahaa?
-En, mutta kumppaninasi... -Et ole kumppanini.
Arvostan luottamustasi, Bob.
Lupaan, että keksin paremman idean pian.
Ensi kerralla haluaisin nähdä liiketoimintasuunnitelman-
-jotta en sijoita näin paljon toiseen olemattomaan hankkeeseen.
Samat sanat.
-Et sijoittanut mitään. -Kenen syytä se on?
Onneksi olkoon. Haen samppanjan.
Pidätte siitä varmasti. Juhlistimme sillä äitini avioeroja.
-Loistavaa. -Koska saan palauttaa tämän?
Kauppa sallii vain vaihdon toiseen tuotteeseen tai lahjakorttiin.
-Hauskaa. -En vitsaile.
-Ilmeisesti sinä maksat juomat. -Sopii.
Ja päivällisen. Ja jos haluan jälkiruokaa...
Se on 12 dollarin yöpuku ota kaksi, maksa yksi -tarjouksesta.
Tipautan lasiin rusinan, jotta kuplat vapautuvat.
Ei tarvitse.
Onneksi olkoon.
-Kokonainen rusina. -Ensimmäiselle työpaikallesi.
Ensimmäinen työni oli Gap Kidsin mainoskampanjassa, kun olin kuuden.
Ensimmäiselle työpaikallesi.
Väsyttää. Kerro satu.
-Kävisikö laulu? -Ei.
Satu sitten.
Olipa kerran säteilevä nuori näyttelijätär.
Hän uneksi kahdesta pojasta, joista toinen saisi nimekseen Alex.
En pidä tästä sadusta.
Eloisa Daytime Emmy -ehdokas yllättyi siitä-
-miten kovasti hän ihastui tähän odottamattomaan tyttäreen.
Lähinnä, koska tämä ei itkenyt yhtä paljon kuin veljensä-
-mutta myös koska tämä oli seikkailunhaluinen, huoleton-
-ja kaunis. Ihan kuin äitinsä.
Alexis, olet käteni päällä.
Alexis, ihan totta. Se on tunnoton. Alexis!
Nukuhan nyt.
Tekstitys: Hanna Niemi www.sdimedia.com