Katso nyt tätä. Kuin Mumbain slummissa.
Vuosi sitten 25 työntekijää hoiti tiluksiamme.
Nyt ohitamme patjan tien reunassa ajattelematta siitä mitään.
Onneksi patja peittää haljenneen wc-istuimen.
Voi, John.
Muistatko, mitä Goldie Hawn sanoi silloin amfAR-päivällisellä?
"Olet se elämä, jonka hyväksyt itsellesi."
Niin Goldie sanoi. Tai niin joku sanoi hänelle Intiassa.
Tai ehkä hän luki sen jostain. Joka tapauksessa se jäi mieleeni.
Minä en hyväksy tätä elämää, eikä sinunkaan pitäisi.
Kuolisiko joku, jos tänne istutettaisiin muutama pionipensas?
Jos haluat pioneja, sinun täytyy varmaan istuttaa ne itse.
Elämme synkkiä aikoja, mutta ei niin synkkiä.
Ihanaa, että voimme vain olla hiljaa keskenämme.
Niin.
Alussa juttelimme enemmän-
-mutta on hyvä, ettei meidän enää tarvitse.
Nyt voimme ilmaista itseämme hiljaisuudella.
-Mitä? -Ei mitään.
Sanot, miten ihanaa on olla puhumatta, mutta puhut koko ajan.
-En ole mykkä. -Se on lievästi sanottu.
Onko tämä jokin ei-riita riita?
Sanoin, että on kiva olla puhumatta, mutta ilmeisesti en saa sanoa sitä.
Ei riitaa. Tämä ei ole riita.
Sanon vain, että sinä koet tarvetta puhua asioista ja minä en.
En koe tarvetta puhua kaikesta, mutta jos lakkaan puhumasta-
-kuka tietää, milloin taas alamme puhua. Jos ymmärrät.
Tuolla.
Ovatko nuo minun mannekiinini?
Mihin viet niitä?
-Myin ne eBayssa. -Mitä tarkoitat?
Ostan rahoilla uusia nukkeja, jotka ovat vähemmän...
-Hauskoja? -Pornahtavia.
Ostin muitakin pikku juttuja, jotka korostavat kaupan tyyliä.
Minä näin somia pikkuesineitä, jotka sopivat huivien pariksi.
-Missä huivit ovat? -Myin nekin.
Kylläpä kaikki tapahtuu nopeasti.
Sopivatko kynttilät myytäväksi vaatekaupassa?
Ne ovat vain koristeita. Tuoksu on tärkeä osa brändiä.
Alexander Wang erotti kerran ystäväni partaveden tuoksun takia.
Curve Pour Homme kieltämättä meni muodista 90-luvulla.
Tämän paikan ilme ja tuoksu on hyvin puinen, hyvin omalaatuinen.
David, ei sinun tarvitse myydä kaikkia tavaroitani.
Voit käyttää yhtiön luottokorttia.
-Käytän sitäkin. -Muista sitten säästää kuitit.
Kaiken, mitä ostat, voi vähentää kirjanpidossa.
-Kynttilät ja korutelineet. -Ei korutelineitä.
Eikö koru... David, tarvitaanhan korutelineet.
Otin aikaa kiireisestä aikataulustani-
-koska tämä kaupunki vaipuu kaaokseen.
Tien reunassa lojuu likainen patja parin korttelin päässä täältä.
Se on Dick Sinsonin patja. Hän antaa sen pois.
Olen aina pitänyt sinua herkkänä, sivistyneenä maailmanmiehenä.
-Sinulla on tuo iskevä aksentti. -Kiitos.
Perheesi varmasti toivoi sinulle parempaa, kun he muuttivat...
-Winnipegistä. -Me ansaitsemme enemmän, vai mitä?
Ansaitsemme puhtautta, kukkapenkkejä, paremman elämän.
Puhut asiaa, rouva Rose, mutta miksi kerrot tämän minulle?
Haluan viedä asiani valtuuston eteen, ja sinä olet kuulemma helpoin murtaa.
Kovin ystävällistä. Auttaisin mieluusti-
-mutta valitettavasti en ole enää valtuustossa.
Erosin muutama viikko sitten. Liikeasiani vievät liikaa aikaa.
Jos viet asian valtuustoon itse, voin antaa suosituksen-
-joka ei oikeastaan auta, koska erosin. Valtuusto ei ilahtunut.
Ihme, ettet kuullut siitä. Puhun siitä podcastissani.
Miten se mahtoi mennä ohi minulta?
David, sinäkö siellä?
Mitä?
Kaksi työn sankaria palaa kotiin sorvin äärestä.
-Mitä? -Kaksi miestä palaa sorvin äärestä.
Minkä sorvin?
-Se on sanonta. -En ymmärrä.
Se viittaa konepajoissa työskenteleviin sorvaajiin-
-jotka tulevat kotiin päivän jälkeen. En minä tiedä, mitä se tarkoittaa.
Tein juuri neljän tunnin työvuoron-
-jonka aikana lähinnä testasin luksuskynttilöitä.
Rankka päivä.
Nappaa huurteinen. Olet sen ansainnut.
-Työn sankari. -Kiitos.
-Täällä ei ole mitään. -Eikö? Otin kai viimeisen.
Halusin vain kertoa, miten ylpeä olen sinusta.
-Kiitos. -Sait tämän työn omin voimin.
Kenenkään ei tarvinnut soittaa minnekään tai lahjoa ketään.
Lisäksi olet pukeutunut hyvin tyylikkäästi. Onko tuo uusi paita?
-On. -Pieni neuvo.
Älä käytä kaikkia rahojasi kerralla.
-Sinun ei pitänyt puuttua. -En puutu, mutta ota neuvosta vaari.
Mitä "ota neuvosta vaari" edes tarkoittaa?
Ota neuvosta vaari.
Kun saat neuvon joltakulta viisaalta, otat sen huomioon.
Viisas ihminen neuvoo sinua...
Oli miten oli, pidä se mielessäsi ja... jatka hyvää työtä.
Kiitos. Suljen tämän nyt.
Herätys, unikeko. Päiväunet ovat ohi.
Minulla ei ole yhtään rahaa, eikä käsilaukkuni ole enää muodissa.
Minä tässä, Alexis.
Voi luoja. Sinun naamasi.
-Nyt se näkyy. -Olet ajanut partasi.
-Itketkö sinä? -En.
-Koska sinä teit tämän? -Äsken. Kaipasin muutosta.
Et ajatellut puhua minulle ensin?
Ai, partani ajamisesta? Miksi olisin? Omapa on naamani.
Olisit voinut sanoa: "Tiedätkö, Alexis, olen ajatellut ajaa partani."
Minä olisin sanonut: "En usko, että se on oikea päätös sinulle"-
-"tässä vaiheessa."
Olisin vastannut: "Harmi. Ajan partani puolen vuoden välein."
Kokeile itse kasvattaa parta.
Minä olin tunnetun näyttelijän parta. Tiedän, että se on epämukava-
-mutta partasi oli paras asia sinussa.
-Partani on paras asia minussa. -Sanoin yksi parhaista asioista.
-Etkä sanonut. -Heräsin, ja naamasi oli vaihtunut.
Tässä on paljon käsiteltävää.
Kuulin juuri, että tyttöystäväni pitää minusta naamakarvojeni takia.
Sanon vain, että meidän olisi kuulunut tehdä tämä päätös yhdessä.
Meidän pitää kommunikoida enemmän.
En uskonut, että tämä oli sellainen juttu, josta pitää keskustella.
-Luulin, että juttumme on syvempi. -Kyse ei ole siitä.
Minut jätettiin ulkopuolelle. Minun täytyy saada puhua asioista.
Jos olisimme puhuneet, olisin voinut valmistautua tähän.
Voi noita pieniä nuken huulia.
Kiitos postitalon rampista, mutta se on turhan jyrkkä.
Olen yrittänyt nousta sitä kahdesti ja singahtanut aina takaisin alas.
Rampissa olennaista on alkuvauhti.
Huomio, valtuusto. Minulla on huolenaihe.
Toivoin juuri keskeytystä huolestuneelta kansalaiselta.
-Haluatko päästä listalle? -Ei kiitos. Voin puhua heti.
Se ei onnistu. Meillä on lista...
Bob, keskity pitämään pöytäkirjaa. Olet selvästi jäljessä.
Konekirjoitus ei ole vahvuuteni. Ray kirjoittaa katsomatta näppäimiä.
Tämä ei vie kauan. Tuskin teillä on mitään kiireellisempää.
Jenniferin puheenvuoro on kesken.
Hei vaan.
Olisit voinut sanoa jotain. Anteeksi vain.
David, jos menet ulos, hakisitko vessapaperia.
En pysty käyttämään motellin omaa vessapaperia.
Se venyy, ja kun sitä vetää, se vain katkeaa.
-Koko rulla putosi juuri telineestä. -Isä, muistat kai Stevien?
Tietysti muistan. Tiesin, että Stevie on täällä.
Siksi sanoin jotain hassua.
-Niin varmasti. -Mikä tämä on? Näyttää kalliilta.
Uusia vuodevaatteita.
Enkö juuri käskenyt säästää rahaa?
Testaan tätä kauppaa varten, joten työpaikka kustantaa sen.
-Maksaako työpaikka sänkyvaatteesi? -Aioin lähteä, mutta nyt en halua.
Onko tuo uusi lamppu?
On. Ajattelin ottaa kodintavaroita myyntiin, joten sen saa vähennyksiin.
Tiedätkö edes, mitä se tarkoittaa?
Sitä kun ostaa jotain yritykseen, ja valtio maksaa hinnan takaisin.
-Ja kuka sen maksaa? -Ei kukaan. Se vähennetään.
Kuka vähentää?
En tiedä. Vähennysväki. Miksi puhumme tästä?
Eli jos tarvitsen viinaa selvitäkseni päivästä, voinko vain vähentää sen?
-Aika kaukaa haettua. -Mutta vähennät ihonhoitotuotteesi.
Ostitko ihonhoitotuotteita?
Minä olen yhtiön kasvot.
Jos minulla on akne, mitä se kertoo liikkeestä?
Sitä ei voi vähentää verotuksessa. Eikä tuota.
Eikä tätä.
Petivaatteista ei saa rahoja takaisin.
David, vähennys on yrityksen meno, joka pienentää verotettavaa tuloa.
Miksei sen nimi sitten ole verovähennys?
Sen nimi on verovähennys! Et voi vain ostaa tavaroita ja vähentää niitä.
Sitten palautan tavaraa. Hierova tuoli ei edes mahtuisi tänne.
Palaan töihin siltä varalta, että sinulle tulee lisää paketteja.
Tulin puhumaan asiasta, joka koskee meitä kaikkia: itsekunnioituksesta.
Tuskin voimme auttaa.
Puhun siitä, mihin jamaan olemme päästäneet tämän kaupungin.
Kaikki jättävät vanhoja rojujaan lojumaan sinne tänne.
Ansaitsen parempaa.
Me ansaitsemme parempaa.
Vankilavauva ei tiedä, ettei vessan ja sängyn kuulu olla samassa tilassa-
-mutta me tiedämme.
-En tiennyt, että olet lusinut. -En olekaan. Se oli vain esimerkki.
Kuvitelkaa, että asutte luolassa ettekä ole nähneet ulkomaailmaa.
Sitten minä ilmaannun.
-En tarkoittanut sitä noin. -Mitä oikein yrität sanoa?
Meidän pitäisi tavoitella jotain, mikä erottaa meidät vankilavauvasta.
Tarvitsemme viheralueita, kukkia, puksipuita.
Kaksi paria kutakin kahvilan ja motellin luo.
Sitten koko kaupunki pitää siivota. En hyväksy kieltävää vastausta.
Aioin itse asiassa ehdottaa sitä juuri ennen kuin sinä ehdotit sitä.
Kiitos.
Oliko vankilassa siis vain yksi vauva vai oliko niitä useampi?
-Oletko laihtunut? -Ajoin parran pois.
-Pidän siitä. Näytät nuoremmalta. -Kiitos, Twyla. Tuo merkitsee paljon.
-Mitä saisi olla? -Mitä kakkua teillä on tänään?
Pyysitkö kakkua? En ole tottunut siihen, että tilaat kiinteää ruokaa.
Otan siivun mitä ikinä teillä on.
Minäkin otan kai kakkua.
-Onko kaikki hyvin? -On.
Minusta vain tuntuu, että jokin on muuttunut välillämme.
-Mitä ajattelet? -En tiedä, onko mikään muuttunut.
Ehkä tunnemme toisemme nyt paremmin. Ehkä ongelma on siinä.
En tarkoita, että olisi ongelma-
-mutta muutaman asian pitää muuttua, jotta suhteemme toimisi.
Ehkä minun pitää puhua vähemmän ja kuunnella enemmän.
Ja ehkä sinun pitää puhua enemmän ja kuunnella vähemmän.
Oletko valmis tekemään nämä muutokset?
No...
Oletko sinä?
Toin kaksi haarukkaa siltä varalta, että haluatte jakaa sen.
Joopa joo.
Varokaa portaissa. Seuraavaksi pitää asentaa ramppi tänne.
Hei. Pistit Rolandin koville äsken.
-Harjoitin vain perusihmisoikeutta. -En ole eri mieltä.
Tiesin aina, että olet puolellani.
En menisi niin pitkälle, mutta nämä päätökset vievät yleensä viikkoja.
En odota päätöksiä. Kerran sain Winnie Mandelan vastaamaan tunnissa-
-Artistit ekseemaa vastaan -gaalan kutsuun.
Olet riesa, mutta saat asiat hoitumaan.
-Ilahduttava kohteliaisuus. -Mutta että puksipuita?
Kaksi paria, ja jos tiedät hyvän keraamikon...
Laske odotuksiasi. Hyvä jos saat päivänkakkaroita ruukussa.
-Mutta hyvää työtä. -Kiitos.
Ekseemagaala?
Yritä itse nauttia tuulihatusta, kun ympärillä kaikki raapivat itseään.
-Mitä nyt? -Minä ja Mutt taisimme erota.
Taisitte? Vakava kysymys: pystytkö tekemään itsenäisen päätöksen?
Se on ohi.
Mitä tapahtui?
En tiedä. Me juttelimme, ja sitten me emme puhuneet pitkään aikaan.
Okei. Siinäkö kaikki?
Sitten puhuimme siitä, miksi emme puhu.
Sitten olimme yhtä mieltä siitä, että vaikka seksi on mahtavaa...
Siis tosi mahtavaa.
Kerran kiipesin ladon kattoparrulle...
Eiköhän asia tullut selväksi.
Tulimme siihen lopputulokseen-
-että himoitsimme toisiamme niin kauan, että siitä pidämme kiinni.
Emme siitä, mikä oli nenämme edessä.
-Mikä se on? -Mikä?
Mikä oli nenänne edessä?
Koska?
Joka tapauksessa se on ohi.
Tämä on outoa, koska en yleensä tunne mitään eron jälkeen.
En mitään. Olen käynyt lääkärilläkin sen takia.
-Tällä kertaa olo on erilainen. -Sehän on hyvä.
Hän muutti minua vähän.
Hän tuntee minut.
Annoin hänen oppia tuntemaan minut.
Taidan tarvita halausta tai jotain.
-Siis mitä? -Tarvitsen halauksen.
-David, halaisitko minua? -Joo, tietysti.
Hankitko uudet vuodevaatteet?
Hankin, mutta ne menevät vähennyksiin, joten en... Antaa olla.
David, Alexis, tulisitteko tänne.
-David, Alexis. Tulkaa katsomaan. -Mitä?
John, ei tämä ole sen arvoista.
Äitinne on tehnyt jotain, mistä voimme olla ylpeitä.
-Poimitko sen kondomin nurmikolta? -Niin, kenen se oli?
-Siitä ei ole kyse. -He eivät edes huomaa.
Taas tekemäni asia, jota lapseni eivät arvosta.
Äitinne hankki tänne nämä puksipuut.
-Eivätkö ne olleet siinä ennen? -Eivät. Täällä ei ollut mitään.
-Eikö kasveja ollut enemmänkin? -Ei ollut.
-Kaupungilla on lisää istutuksia. -Äitinne ansiosta.
Sepä hienoa.
-Voimmeko mennä? -Voitte.
Tuossa on se kondomi. Yäk.
Tekstitys: Hanna Niemi www.sdimedia.com