En kvinde havde ikke råd til et persisk tæppe.
Så hun malede et på gulvet. Bladet hylder hendes genialitet.
Det lyder som en kreativ løsning.
Kreativt vil være en lobotomi, der gør, at man glemmer alt fint.
Alt er håbløst.
- Godnat, John. - Sov godt, skat.
Vær sød at skrue ned, David!
- Som om jeg lytter til den slags! - Skru ned, David og Alexis!
Musikken kommer fra den anden side.
Er du sød at skrue ned?
- Hallo! Vi prøver at sove! - Hold op med at råbe!
- Jeg vil have dem til at skrue ned! - Stop med at banke på væggen!
- Hold op med at råbe ad far, David! - Hallo!
- Hvorfor råber alle? - Stop, Alexis!
- Musikken er for høj! - Så få dem til at skrue ned!
Jeg prøver jo!
John? John!
Ved du, hvad dårlig nattesøvn gør ved ens ansigt?
- Kunne du ikke sove? - Hvem kan det i den larm?
Hvilken larm? De slukkede jo.
Nej. Du faldt i søvn og fortsatte med at sove uden at tænke på mig.
- Har jeg poser under øjnene? - De ser ud som sædvanlig.
- Har jeg altid poser under øjnene? - De ser godt ud, Moira!
Poserne er som sigøjnerkærrer. Fyldt til bristepunktet.
Det er simpelthen løgn.
Okay. Jeg tager mig af det.
Skru ned! Min kone har ikke kunnet sove i nat!
- Nå, hej, Johnny. - Roland!
- Ja. - Hvad laver du her?
Vi er ved at renovere huset. Vi bor her, indtil alt er klaret.
- Brug ikke alt det varme vand, skat. - Er Jocelyn her?
Det er Johnny. Ja, jeg kan hilse fra dig.
- Jocelyn hilser, John. - Hørte du os ikke i går?
- Næh. - Vi hamrede på livet løs.
Det, du og konen laver, kommer ikke mig ved.
På væggen med knytnæverne!
Hvis I tænder på det, er det helt fint med mig.
Stop! Hvad laver I her?
- Kælderen svømmede jo over. - Du sagde, at I renoverer.
I kælderen, ja. Den svømmede over!
Hvad? Ja, du har ret. Det er på tide at sige farvel til Johnny.
Du må hellere ...
- Er Jocelyn her virkelig? - Hørte du det, skat?
Han tror ikke, at du er her. Kan du sige noget?
- Tak! Er du tilfreds nu? - Jocelyn?
Hvis du ikke har en kendelse, lukker Jocelyn og jeg døren nu.
- Jocelyn? - Okay, fint nok.
Tror du, at Jocelyn er nøglen?
De har åbenbart haft et skænderi, Moira. Hvordan holder hun ham ud?
Og nu er han vores nabo. Jeg kan ikke lide motellet -
- men det er en buffer mellem os og dem.
- Hvor længe bliver han mon? - Jeg tør ikke at gætte.
Det her er forfærdeligt, John. Vi kan knap klare det i forvejen!
Hvad mener du med det, Moira?
At bo på så lidt plads er svært nok -
- uden at Roland ter sig inde ved siden af.
- Det her er bristepunktet! - Det passer ikke, Moira.
Vi har klaret os godt, siden vi kom hertil.
- Vi har jo knap skændtes. - Netop.
På så lidt plads må man blæse på alles brister, hvis man vil overleve.
Brister? Hvilke ... brister? Har jeg brister?
Ja. Det har alle. Småsynder. Sødladne vaner.
- For eksempel? - Okay, John.
Jeg drikker for meget te indimellem.
Er det alt? At du drikker te?
Det beroliger mig. Du synes nok, at jeg drikker det mod ængstelse.
Nej, men du er ret defensiv og nok relativt paranoid.
Kun efter at du har talt i den nedladende far-tone.
- Far-tone? - Der har vi den.
Har jeg en far-tone?
Bare du kunne høre det selv. Men du hører ikke dig selv.
Er det også en brist? At jeg ikke hører mig selv?
Vi holder ægteskabet kørende ved ikke at gøre præcis det her.
Og du har altså ingen andre brister, end at du drikker te?
Jeg indrømmede lige, at jeg kan være defensiv af og til.
- Men kun når du er barnlig! - Barnlig?
Vi har ikke tid til et af dine følelsesudbrud!
Det er ikke mig, der plejer at få følelsesudbrud, Moira!
Jeg nægter at reagere. Han må ikke vinde over os.
Undskyld, men du ser ud til at føle harme.
Ved du hvad?
Jeg må have luft.
En ting til: Du afslutter aldrig skænderier.
Det her er afsluttet.
Stevie! Du ved nok noget om billige boliger. Hvad siger du?
- Det er en boligannonce. - Er den ikke sød?
Der er ingen søde lejligheder i denne by.
- Hej. - Hej ...
Der hænger en samling undertrøjer uden for mit værelse.
Kan de fjernes? Eller er nogen ved at filme "Motorsavsmassakren" her?
Roland skal bo her nogle dage.
- Ad. - Klamt.
Hvad laver I? Må jeg se? Hvad er det?
"Charmerende etværelses til leje i det sydlige SC"?
Hvad er "det sydlige SC"? Består byen ikke af én lang gade?
Jeg overvejer at flytte. Jeg kommer snart til lidt penge, og ...
Det ser ikke godt ud at bo hjemme i min alder.
- Intet ondt ment, David. - Jeg kan ikke gøre noget.
Du er en voksen mand, meget ældre end mig og bor hjemme. Lidt pinligt.
"Udlejes omgående." Kan du flytte ud i aften?
Nej. Min halvdel af værelset bliver et gæsteværelse.
Endnu bedre: lej den ud.
Mange hjemløse vil nok leje midlertidigt.
Tag med mig ned og se på lejligheden.
Hvorfor?
Fordi jeg er en attraktiv, enlig kvinde.
Jeg er utilpas ved at se på lejlighed alene!
Tænk hvis ham, der fredviser den er en smadderflot, enlig fyr?
Sådan en bor ikke her.
Okay. Hvis det er tilfældet, må du tage med, David.
Hvis jeg kan lide den, får du hele motelværelset for dig selv.
Okay.
Hun er skør. Ordner du det der med undertrøjerne?
Der er så mange. Det er for meget.
- Farvel! - For mine øjne, altså.
- Hej, Johnny. - Hej, Jocelyn.
- Hvordan går det? - Fint, tak.
- Jaså? - Ja.
Du virkede lidt langmulet i dag.
Langmulet?
Det kan skyldes, at din mand er vores nabo på motellet.
Det anede jeg. Der var vi på bryllupsrejse.
- Vi havde det godt der. - Ikke denne gang.
Han spillede "Don't Cry Out Loud" klokken to om morgenen.
Beklager. Det var vores bryllupssang.
- Det var den gang, vi havde ... - Ikke flere detaljer, tak.
- Jeg ville bede dig sidde ... - Gerne! Ja.
- Nå. Har I det hårdt? - Vi har skændtes.
Jeg har brug for lidt plads.
Godt, at du har fået plads. Og at Roland også har det.
Men der er én, der til gengæld ikke har noget plads.
Af og til er det nemmere at bebrejde andre -
- end at analysere sig selv. Ikke sandt?
Hvilket betyder ...?
Det er indlysende, at du og Moira ikke har det så godt lige nu.
Nej. I så fald er det på grund af din mand, der driver os ...
Siger du, at I ikke har problemer?
Nej. Nej! Ingen problemer.
Hvis "problemer" betyder småsynder eller brister ...
- så jo, måske.
- Men nej, vi har det fint. - Godt.
Denne vej. Som I ser, er her lyst og luftigt.
Med "luftigt" mener jeg, at det trækker. Men kun om vinteren.
Den klæder mig.
Man kan se hele byen gennem det her vindue.
Caféen. Værkstedet. Et træ af en slags.
Er den ikke sød? Den er smaddersød.
Vent lidt. Er den sød?
Jeg ved, at den er lys, stor og rummelig.
- Men er den sød? - Det er den.
- Er det originallisterne? - Ja, men vi kan fjerne dem.
Jeg burde stille spørgsmål.
- Okay. Værsgo. - Okay. Så ...
Hvornår ...?
Virker kaminen?
Ja. Vi fandt et forkullet egern forleden.
- Hvad har du gang i, David? - Du ville jo have hjælp.
- Okay. - Hvad ligger huslejen på?
De vil have 275 dollars, men det er ønsketænkning.
- Pr. uge? - Nej, måned. Men vi kan forhandle.
275 om måneden? Det er billigere end min postboks i New York.
Skal jeg slå til?
Den er jo ret gammel.
Jeg vil gerne tage et kig på lejekontrakten.
Det ventede jeg bare på.
Den minder om dit gamle kontor i West Village.
- Husker du det? - Ja!
Så sødt.
Ved du, hvad der var skyld i alt det her? Det forbandede valg!
Det er hårdt for par. Misforstå mig ikke:
Jeg er glad for, at Roland vil være en del af kampagnen.
Men sommetider er han så ...
- Irriterende? Frastødende? - Nej. Følsom.
- Følsom? - Især når jeg vil gøre noget selv.
Synes du virkelig, at han er frastødende og irriterende?
Nej, nej! Jeg forestillede mig bare, hvad du følte.
Jeg er tit frustreret. Prøver man at have en rationel diskussion -
- bliver han bare stædig og egoistisk.
- Men du bliver fremstillet barnlig. - Præcis!
Ord fejltolkes og bruges imod en.
Og så går rygtet, at man -
- er temperamentsfuld, mens han trykker på alle ens knapper!
Du har helt ret!
Jeg troede, at jeg var klar til at tilgive ham.
Men han må blive på motellet i et par nætter.
Men på den anden side ...
Du kunne give ham en lærestreg ved at tilgive ham.
Jo før du tilgiver ham, desto bedre vil du få det.
Roland!
- Roland! - Ja, ja ...
Du passer dårligt, Moira.
- Jocelyn og jeg skal lave brunch. - Drop det. Vi må tale sammen.
Luk døren, skatter. Fluerne flyver ud.
Tag hjem og sig undskyld.
Ja, okay. Det skal jeg nok.
- Men hvor er Johnny? - På arbejde, tror jeg.
Han virkede ret vred i morges.
Det er måske dig, der skal sige undskyld?
- Væggene er tynde, skatter. - Det ved jeg.
John og jeg skændtes kun, fordi vi var udmattede -
- efter at være blevet holdt vågne hele natten!
Nogen på motellet spillede høj musik til klokken fire!
Undskyld, men klager du over kvaliteten af jeres gratis logi -
- som jeg har fikset i et helt år?
Vi har været imødekommende og bidraget til byen, når vi kunne.
Byen er bedrøveligt forsømt.
Jeg hader det! Jeg kan ikke holde din arrogance ud!
Du kommer her og tror, at du ved alt!
Hvis jeg var dig, ville jeg byde nye ideer velkommen.
Ja! Selvfølgelig ville du det. Helt sikkert.
"Hej, alle sammen! Jeg hedder Moira og kender en masse kendte."
"Jeg ved ikke, hvordan man taler med almindelige mennesker. Flyt jer!"
Jeg antager, at lejligheden er møbleret?
Nej, lejligheden er blevet stylet.
Det må koste en del at indrette et sted som dette.
Man kan købe brugt -
- eller stå tidligt op, når der er storskrald og finde en sofa.
Jeg behøver ikke så meget. Jeg kan lide det minimalistiske look.
Hvor er her stille, Ray. Urovækkende stille.
Den tidligere ejer lydisolerede lejligheden.
Ironisk nok er naboerne døve.
Du kan skrige i timevis, og ingen vil høre dig.
Hørte du? Du kan skrige i timevis, uden at nogen kan høre dig.
Det er jo godt til fester.
- Hvad med parkering? - Du har ikke engang en bil!
Hvis du vil have lejligheden, så sig det!
- Hvad? - Vil du ikke have den?
Hvis jeg sagde nej, ville du så tage den?
- Vil du ikke have den? - Vil du have den?
Jeg forstår, hvorfor I tøver. Ja, nogen begik selvmord her.
Men vi har købt ny ventilator, der ikke er nær så stabil.
Og ja, der hører en parkeringsplads med. Katte er også tilladte.
Skal vi være ærlige? Så gerne, Roland.
Du er følelsesmæssigt hæmmet, selvisk og barnlig.
Du bruger falsk magt over andre som en bølle i skolen!
Du er en skinhellig, falsk snob -
- som er hundeangst for at være almindelig.
Jeg var almindelig før.
Du er en snobbet nederdel med klovnesminke og en moppe på hovedet!
Du er en uforklarligt kæphøj idiot!
Dit ægteskab er lige så ødelagt som byen, og det er din skyld!
Stop lige.
- Vent lidt. - Jeg gik for vidt.
- Ja. Helt ærligt. - Kampens hede.
Ja, men du gik over stregen.
Jeg kan lide Jocelyn. Og I har et meget særligt forhold.
Tja. vi er uenige nu og da.
Hvem er ikke det? Jeg drillede bare.
John?
Undskyld, jeg vækkede dig. Jeg hører ingen musik.
- Han kørte sig selv træt. - Det lyder godt.
Han skulle nok bare rase lidt ud.
Det vil glæde Jocelyn. Hun hentede ham for lidt siden.
- Jaså? - Ja.
Hun ville nok bare være alene og rense hovedet.
Forståeligt nok.
En skam, at de ikke kan tale om deres behov.
Ja. De har ikke det, vi har.
Helt enig.
Du sagde jo, Jocelyn kom for at blive gode venner!
Det gjorde hun! Det er deres bryllupssang.
Indrøm, at du ville have lejligheden.
Jeg stillede spørgsmål for at hjælpe dig.
- Du lyver dårligt. - Men det var en god kontrakt.
Vil du virkelig bo et sted, hvor nogen begik selvmord?
Jeg er ret sikker på, at det også er sket her.
Ad, David!
- Godnat. - Godnat.
- Af og til ser jeg ting om natten. - David!
Ja. Virkelig dystre ting.
Af og til går en gammel dame frem og tilbage ved din seng.
Hun vinker med hænderne over dit ansigt.
Men de benede fingre rører ikke din mund.
- Mor! - Vågner du med tørre læber?
- Far! - Far er død.
Du er et svin, David!
Hold op!
Tekster: Mille Dyre Egegaard www.sdimedia.com