David! Slutt å tulle.
Vi skal ha et møte i rådhuset om en time. Hvor er stresskofferten min?
-Hvorfor spør du meg? -Du dekte den med glitter i går.
Unnskyldt? Jeg sluttet å leke med glitter da jeg var 22.
Du var kledd som en narr og limte fast glitrende juveler.
Det var nok et mareritt.
Herregud. Greit.
Jaha...
-Heisann. -Hei. Jeg er Jake.
Selvsagt er du det. David?
Dette er moren min.
Jeg beklager. Jeg trodde ingen var hjemme.
Det var meningen at ingen skulle være her. Det var meningen.
Du skulle jo ut og spise lunsj. Hvorfor gjorde du ikke det?
Slutt å oppføre deg som en misfornøyd pelikan.
Jeg kom hjem fordi stresskofferten min er forsvunnet.
Koffert. Vi kan... Jeg... Vi kan lete etter den.
Hvor er mammas stresskoffert...?
-Hei. Johnny Rose. Du er...? -Jake.
Velkommen, Jake. David synes å ha vært gjestfri.
-Pappa! -Nei, nei.
Dere kan fortsette med det dere holdt på med.
-Men det synes å gå mot slutten. -Jeg skjønner.
-Herregud. -Herregud!
Gutta ser ut til å ha viet seg til...
Seksuell omgang. Sier man fortsatt det?
-Nei. -Si aldri det igjen.
Ikke gjør det.
Jeg trodde at ingen fikk være hjemme imens.
-Ingen var hjemme! -Her er den jo!
Hyggelig å hilse på deg, Jacob.
Hvis du er like snill mot David som mot kroppen din...
...er David i riktig gode hender.
-Ikke dine hender. Mer generelt. -Ha det!
Var det verdt det?
Du får gå ut.
Gå ut imens. La ham skifte.
Du er farlig.
De siste tallene på kredittkortet er altså 6, 3, 1, 2?
-Og CVC-koden? -Hvem sitter ved skrivebordet mitt?
-Din neste sjanse. -Hvilken sjanse?
Cal eier et stort firma, og siden dere deler kontor-
-kanskje du vil henge deg på.
"Deler kontor"? Har du leid ut kontorplassen min?
Du betalte jo ikke husleie, og det går bra med Cal.
Registreringen er gratis.
Den koster ingenting, men...
-Hva driver han med? -Antivirus. Han er fantastisk.
Du får CD-romen innen to uker.
Programvaren funker hvis du ikke merker noen forskjeller.
-Det høres ut som en bløff. -Nei, da.
Datamaskinen min hadde flere virus.
Men Cal fikset det på telefonen!
Han så ikke engang på PC-en min. Så flink er han.
Jeg har et kundemøte om en time.
Jeg kan ikke jobbe ved siden av noen som babler i telefon.
Du gjør det vanskelig for meg, Johnny.
Jeg ser gjerne at dere begge blir.
Men det står en kartong der borte.
I tilfelle du vil pakke sammen sakene dine.
Hei.
-Hei. -Nei men, hei.
-Hva gjør du her? -Jeg ville bare si hei.
Han er her for å hilse på meg.
Og... Hvor lenge har du vært her?
-Skriver du en kriminalroman, eller? -Jeg er bare nysgjerrig.
Jeg er nysgjerrig på hva dere snakker om.
Ting.
-Er det greit? -Ja.
Jeg burde røre på meg. Jeg har masse å gjøre, så...
Ha det.
-Vi snakkes. -Greit. Ja.
-Greit. -Greit.
-Hva faen er det som skjer? -Det lurer jeg også!
-Hva holdt dere på med? -Hva holdt dere på med?
Vi dater.
Greit, men vi dater. Han var akkurat på mitt rom.
Han kjørte meg til jobben i morges.
-Hæ? -Han kjørte...
Jeg skjønner. Det nevnte han ikke.
Jeg tror ikke at jeg vil ha dine sjaskete rester.
De er ikke sjaskete.
Dessuten er han kanskje mange andres rester.
Hvem vet hvor mange han har på gang?
Alt jeg vet er at noen er sjaskete, og det er ikke meg.
-Hei. Når går teppet opp? -Vi starter om noen minutter.
Det ser ut til å bli fullsatt.
Skal dere ha på dere det der?
Kanskje jeg tar av meg jakken.
Hvis det virker som om vi har sluttet å bry oss-
-hvordan kan vi da forsikre velgerne at vi faktisk bryr oss om dem?
Ser vi ikke ut til å bry oss om utseendet vårt?
Vi må huske at de er virkelige personer med virkelige problemer.
Jeg forstår dem ikke, men jeg prøver i hvert fall.
Ta plassene deres, takk.
Jeg har lastet ned en app der pasienter kan booke time online.
Da slipper jeg å ta telefonen.
Hva skal du gjøre, da?
Takk for at du spør. Nå kommer svaret mitt.
-Jeg begynner å svare ved å si... -Ringer dere til hverandre?
-Hei! Angående hva? -Dere har samme klær på dere.
Det har jeg aldri hørt før.
-Hvordan har du det? -Bra.
Tennessee og jeg skal reise bort en stund...
Wow. Til Tulum, eller...?
Vi skal kjøre langs kysten og la veien bestemme.
Ingen planer, telefoner eller skjemaer.
-For et mareritt. -Det høres eventyrlig ut.
Jeg trenger å komme bort en stund.
Hvordan går det med dere, da?
Alexis så en naken mann på badet.
-Stilig. -Nei, det var det ikke.
Han var ikke der for min skyld.
Alle syntes det var pinlig og ukomfortabelt.
Du kan bo i låven når jeg er borte. Hvis du vil være i fred.
Jeg trenger likevel en som vanner blomstene og holder styr.
Takk, Mutt. Det lyder kjempebra.
Vi drar i ettermiddag, så kom innom og hent nøklene.
Så sjenerøst.
Er det merkelig?
Foreldrene synes det er vanskelig-
-å slutte tidligere og hente barna.
Vi vil at barnehagen holder åpent en halvtime lenger.
Den idèen skal vi diskutere skikkelig.
Slik lyder en ekte politiker.
Trass i denne livligheten, barnas sikkerhet er ingen spøk.
Jeg er en mor som har lagt ned mye tid og penger på barna mine.
Jeg støtter forslaget om forlengede åpningstider.
Enkelte tror at en halvtime hit eller dit samme.
Men si det til moren-
-hvis manikyrist lakkerte feil farge og som nå må begynne om igjen.
Eller til faren som satt fast i gruven.
Den ekstra halvtimen kan være forskjellen-
-mellom et trygt, hentet barn og et som går på gata-
-og venter på at en skitten mann skal dukke opp av mørket.
Vi venter faktisk med barna.
Vil vi ha det sånn i vår by?
Hjemløse småbarn som drar i buksebeina deres?
Greit, Moira. Vi forstår hva du mener.
Rådet kommer til å granske saken ordentlig grundig.
Barna deres kommer til å være sikre. Det lover jeg.
Hva holder du på med? Du svekker min autoritet.
Vi mistet publikum. Noen gikk. Under premieren, dessuten.
Dette er ikke et stykke.
Du kan ikke love ting vilt.
Dette er ikke "Sunrise Bay" der folk lever i en drømmeverden.
"Sunrise Bay" var et kystsamfunn med en hundreårig forbannelse.
Jeg vil ikke forstyrre, men du sa at jeg kunne gå på do i pausen.
Køen begynner å bli kjempelang.
Gå da, Bob.
Du har en stripe av morsinstinkt. Synes ikke du at det er viktig?
Det handler ikke om det, men om penger.
Finn pengene, da!
Da går jeg til hagen med pengetre-
-og fyller en kurv med penger til deg.
Jeg kan også plukke diamantgulrøtter og gullpoteter.
Altså ikke ekte poteter, de er faktisk laget av gull.
Det må finnes en løsning.
På problemet du forårsaket? Du får tenke ut noe.
Velkommen til showet.
Takk for at du tok deg tid til å møte meg i dag, Amy.
-Jeg heter Amy Grace. -Amy Grace? Unnskyld.
Familiene våre pleide jo å feriere sammen.
-Da var du "lille Amy". -Jeg har alltid hett Amy Grace.
Greit. Kall meg Johnny Michael, da.
Jeg er veldig interessert i firmaet ditt, Amy Grace.
Det har gått veldig bra.
Ja. "Gymnaskrik"?
Det er altså en blanding av gymnastikk og skrik?
Skriketerapi, ja. Og ekstrem juice.
Jeg er stor fan av juice.
Du bør vite at appelsinjus pleier å inneholde mye sukker.
Greit. Nå kommer det viktige:
Jeg tror denne byen passer for firmaet ditt.
Nå kommer problemet, mr. Rose:
Jeg har reist rundt i småbyer for å undersøke markedet.
Dessverre ser det ut til å være slik at de fleste "landlige" byene-
-ikke er like interessert i helse og velvære.
Vi kaller det "gymnaskrikisk skjønnhetskontakt".
Jeg kjenner mange som har kontakt med sin ytre og indre skjønnhet.
Og enda flere som har behov for gymnaskrikisk skjønnhetskontakt.
Jeg liker din entusiasme, den er veldig gymnaskrikisk.
Denne byen er veldig gymnaskrikisk, Amy Grace.
Vi kan vel høres om et halvt år og se hvordan det føles da?
Absolutt. Det kan vi gjøre.
Hva med tre måneder? Vi snakkes om tre måneder.
Da kan vi åpne et skriknas før jul.
Det heter de ikke. Men det var hyggelig å sees.
Foreldrene mine hilser, forresten.
De var fortvilet over det som skjedde dere.
Vi har det bra. Vi klarer oss fint, takk.
-Ta vare på dere selv. -I like måte.
For en fin stol.
Hei. Takk så mye. Det er den siste lakkeringen.
-Jeg blir høy av duften. -Så hyggelig.
Vi vet at du dater oss begge...
-Visste dere ikke det før? -Nei, det gjorde vi ikke.
Vi forsto det først da du kysset oss begge på munnen.
Jeg vil ikke lage en masse drama.
-Vi vil ikke ha drama. -Hvem vil det? Ingen.
Du kunne ha vært tydeligere.
Ja visst. Men... Jeg trodde at det føltes greit for alle.
Det handler ikke om det.
Vi mener det ikke sånn...
-Det handler om tydelighet. -Ja.
-Så det føles greit for dere? -Absolutt. Nå, ja.
Det er ikke ikke-greit for meg. Sånn føltes det aldri...
Jeg tror ikke at noen merker at det er ikke-greit.
Greit. Så fint.
Hei igjen, alle fine mennesker.
Jeg vil at vi diskuterer barnehagens åpningstider igjen.
Trass i at jeg sa flere kloke ting og fremmet en rettferdig diskusjon-
-skal jeg nå utstyre dere med motargumenter.
Et av mine beste barndomsminner var hverdager mellom 17.30 og 18.00.
Det var vår tid.
Vi hadde kjempet mot dem som prøvde å ta den fra oss.
Dere akter altså ikke å forlenge åpningstidene?
Vil vi at Storebror planlegger hvert sekund av barnas liv?
-Ja eller nei? -Fullstendig.
-Fullstendig hva? -Fullstendig viktig.
Fullstendig viktig!
Det er viktig at vi begrunner hver framgangsmåte...
Vi skal tenke på saken.
Alexis! Hvordan...?
-Hvordan går det? -Hei. Det er jo deg.
Vi kom for å hente nøklene til låven.
Nøklene til denne låven?
Mutt ba meg om å passe på den når dere er bortreist.
Det visste jeg ikke. Men det er helt greit.
Hvis jeg hadde visst det, skulle jeg ha vasket laknene.
-Vi er ikke sammen. -Så rask du var.
Hei, elskede. Jeg blir litt opphengt her.
-Skal Alexis overnatte her? -Nei.
Det var uventet. Jeg visste ikke at dere hadde blitt enige om det.
Vi ble ikke enige, det ble bare sånn.
Du liker jo ikke å planlegge.
Jo, iblant gjør jeg det.
Mutt sa at dere skal reise langs kysten, Tennessee.
Vi skal møte noen venner.
-Vi skal høste furukongler. -Høste furukongler...
Vi skal plukke furukongler. Jeg kjøpte kompass på loppemarked.
Vi kjører til vi ser furuer.
Det høres veldig gøy og intenst ut.
Du nevnte ikke...
Nettopp, furukonglene. Vi vet omtrent hvor de er.
Men kompasset er ødelagt.
Det er bedre å ta det som det kommer.
Som sagt: Det hadde ikke skadet å ta med et kart.
Man plukker konglene, så høster man frøene.
Det høres ut som en ordentlig forfriskende reise.
-Jeg håper det. -Ja.
Her har du nøklene. Ta vare på låven.
-Ikke ha fest. -Jeg lover.
Vi bør røre på oss.
Vi tenkte å besøke de varme kildene før sola går ned.
Dere burde definitivt bade litt før dere takler konglene.
Før dere får tresmak i baken?
Greit, det holder. God tur.
-Det var rart. -Jeg akter ikke å vanne plantene.
-Hallo? Unnskyld. Hei, Moira. -Hei.
-Hei! -Hei, Moira.
Ikke gå på kafeen. Olivenene har blitt dårlige.
Jeg så Johnny på kafeen. Han har spist mange oliven.
Jeg kjørte ham hjem før han spiste flere.
Hei, elskede.
Hva har du...? Du lukter som moren min.
Bob sparket meg ut slik at Cal kunne stjele andres penger.
Du kan sikkert overta nå...
-Hyggelig kveld, Johnny. -Takk, dere.
Du trenger å ta en skikkelig kald dusj.
Jeg trenger noe, i hvert fall.
Du og ungene gjør alt, Moira.
Alexis har en jobb, David tjener penger.
-Du gjør støtt forskjell i kommunen. -Ikke støtt.
Vet du hva?
Jeg tar ikke hånd om familien som jeg burde.
Du er den eneste som holder familien sammen, John.
Det er den viktigste jobben.
Du er en god mann, John Rose. Gode menn vinner alltid.
Kanskje ikke akkurat nå. Du har en olivenflekk på slipset.
Hæ?
Bare fordi folk ikke vet hva du er i stand til akkurat nå-
-betyr ikke det at du er en av de mindre begavede i familien.
Takk så mye, Moira.
-Har han spydd ennå? -Gå og legg deg.
-Klokka er 18.00. -God natt.
På en skala fra én til São Paulo, hvor bakfull er du?
Jeg hadde blitt i senga.
Respekter din fars tilstand, unger.
-Jeg har det bra, Moira. -Det synes ikke.
-Jeg har det bra. -Greit.
Er dere klare til å bestille?
Ja. Ristet brød og mer kaffe, takk.
Jeg vet at det er tidlig, men jeg vil ha en stor bit fisk.
Jeg tar en skål med hollandaisesaus, takk.
Morsomt. Kjempegøy.
Ikke hør på dem. Stirr på veggen hvis det trengs.
En fruktsalat, takk.
Noe mer?
Jeg bestiller gjerne noe mer, men jeg kan ikke lese menyen.
Ja. Kan vi skru opp lyset litt?
Slutt, unger.
Jeg kommer straks tilbake med ristet brød, frukt, fisk og saus.
-Takk. -Perfekt.
Føler du ingen empati?
Slutt å plage pappa. Han er jo kjempedårlig.
Overhodet ikke, Moira. Jeg føler meg ganske bra.
Vi burde feire din evne til å komme deg!
-Skål! -Skål!
Jeg har tenkt å bytte bord.
Tekst: www.sdimedia.com