-Vad tycker du om bilen, då? -Vill du verkligen veta det...?
-Har du plånboken? -Jag har mitt betalkort.
-Körkortet, då? -Vad menar du?
-Har du det? -Det är lugnt.
-Svara "ja" eller "nej". -Ja, det är lugnt.
Vi ska bara köra lite. Det behövs inte.
Vi har precis försäkrat bilen. Du får inte köra den utan körkort.
Kan du hämta det, är du snäll?
Det har gått ut.
-När gick det ut? -Jag vet inte. Förra månaden.
Då får du inte köra!
-Jag körde ju igår. -Det är olagligt, David.
Du måste förnya körkortet.
-Är ni färdiga med bilen? -Nej, vi ska åka nu.
Ni har ju klivit ur.
Vi byter plats eftersom Davids körkort har gått ut.
Åh, nej. Det krävdes ju 16 försök förra gången.
Det gjorde det inte alls.
Jag klarade inte teorin två gånger. Sen körde jag upp och blev godkänd.
Sen gick körkortstillståndet ut-
-och när du gjorde om teorin misslyckades du.
Det minns jag.
Du började om från början och klarade inte uppkörningen.
Stackaren blir nervös när han genomför prov.
-Vem har bilnycklarna? -Vi behöver den just nu, älskling.
Kan du köra mamma till stadshuset, tack?
-Hans körkort har gått ut. -Jag kan köra.
-Har du plånboken? -Det är lugnt.
Så många lådor.
De flesta innehåller viktiga papper.
Jag hoppas att jag får en dödlig lunginfektion av dammet-
-innan jag måste öppna en till.
Oroa dig inte.
Jag har drivit flera gallerier och kollade aldrig sånt.
I slutändan löser det antingen sig eller inte.
-Löste det sig? -Vi har hamnat på villovägar.
Fördelen är att du är din egen chef nu.
Eller så äger jag en trist firma med dålig personal.
När jag känner mig överväldigad-
-brukar jag ta en paus på 15 minuter till en timme till...
...kanske två timmar och hjälpa andra.
Det känns som om du tänker be om en tjänst.
Det är snarare en möjlighet.
Jag vill att en lyckligt lottad person-
-ska skjutsa mig till mitt förarprov.
Det kan du glömma just nu.
Du har väl rätt - jag borde hjälpa dig.
Jag går gärna några ärenden eller kanske hämtar nåt.
Men då behöver jag ett giltigt körkort.
Provet är i eftermiddag.
Jag är nervös och behöver skjuts.
Vet du vad? Det är inte läge att fråga just nu.
Så uppmärksamt.
Jag frågar nån som har tid.
Okej.
Varför frågade du inte mig från början, David?
Jag har körkort i sju länder och får köra bilar i F-klass.
-Är inte det transportfordon? -Jo. Jag har skjutsat många.
Det är lugnt. Sätt dig, gör som du blir tillsagd och sen är det klart.
Använd en fin hårparfym.
Jag har inte hårparfym, och vissa kan inte flirta sig till körkortet.
Jaha. Försök själv att fickparkera i burka, David.
Då räcker det inte att flörta. Tro mig.
Skillnaden är att du aldrig är ängslig.
Det är oroväckande.
Håll i ratten medan jag kollar mobilen.
Herregud!
Vet du vad som inte hjälper mig? Det här.
Slappna av, David.
En sjuåring körde mig i Mumbai.
Du klarar säkert att ratta en stund.
Okej.
Andas. Andas.
Jag vill inte störa-
-men kranen droppar i Davids och Alexis badrum.
Tycker du att ärendet är brådskande?
Man hör det väldigt tydligt i vårt badrum.
Det låter som om det droppar i vårt badrum.
Men det gör det inte. Jag vill göra klart det här först.
Jag behöver låna telefonen, Stevie.
-Visst. -Och numret till en rörmokare.
Kranen droppar i David och Alexis rum.
Det konstanta ljudet är irriterande: dropp, dropp, dropp.
Det är väldigt irriterande, Stevie.
Men det kanske inte är läge just nu.
Kärleksproblem. Vi vill inte störa.
När du har tid: rörmokare, tack.
Be nån annan att göra det. Du är ju ägaren nu.
Ja, och jag vet inte vad jag håller på med.
Det gör ingen, vännen. Alla kämpar sig igenom det.
-John, till exempel. -Vad då?
Även riktigt framgångsrika personer misslyckas då och då.
Jag visste inte att jag hade misslyckats.
Vad ska jag göra? Sälja motellet?
Sälja motellet? Det borde du verkligen inte göra.
Jag kan inte behålla det!
Jag kan hämta en tablett till dig.
Du kommer att glömma alla dessa jobbiga tankar i minst två dagar.
Behöver du hjälp får du gärna komma förbi vårt rum.
Jag jobbar, men John är där och tänker igenom och planerar saker.
Kranen är bara önsketänkande. Inte alls prioriterat.
Jag kan laga den alldeles strax.
-Visst. Självklart. -Var tapper, Stevie!
Lär hon sälja motellet, tror du?
I så fall blir det tufft för oss.
Kliv ur bilen i 20 minuter.
Jag vill meditera innan jag misslyckas med provet.
Du är fullständigt knäpp just nu.
Det spelar ingen roll. Ingen bryr sig.
Andra bryr sig. Jag bryr mig. Trafikinspektören bryr sig.
Nej, det gör han inte alls. Tro mig.
Folk tänker inte på dig på samma sätt som du.
Vad betyder det?
Du tänker alltid för mycket. Därför misslyckas du jämt.
-Tack, Alexis. -Det är ju sant.
Bara för att du alltid har tur betyder det inte att alla har det.
-Som vad då? -Va?
-Vad har jag haft tur med? -Grejer, saker, möjligheter...
Det stämmer inte alls.
Jag menar bara att du alltid får saker-
-och inser inte att andra inte har lika mycket flyt som du.
Jag flyter inte fram. Jag går. Med riktigt snygga skor.
Ursäkta om det känns tufft, men om du skulle slappna av-
-och sluta oroa dig för allt, skulle det kännas mycket lättare.
Jag har inte alls haft det lika lätt som du.
-Jo, det har du. -Nej, det har jag inte!
Nu är jag mer stressad än jag var från början.
Tack för hjälpen, Alexis.
Det är jag som borde kliva ur den dumma bilen, David!
-Bilmannen är på väg hit. -Herregud.
Ingen bryr sig, David.
-Jag fattar. -Okej.
Goda nyheter, Stevie.
Jag fixade kranen i deras badrum. Nu slipper du göra det.
Tack.
Det blev en tillfällig lösning.
Jag täckte kranen med en plastpåse och fäste den med ett gummiband.
Kommer inte påsen att fyllas med vatten?
Som sagt är lösningen tillfällig, men nu har du lite mer tid på dig.
Lite grann.
En huvudbok?
Det var längesen.
På rak arm: Vad sägs om att ta betalt för sen utcheckning?
Då behöver vi gäster som faktiskt checkar ut.
Det finns alltid en lösning, Stevie.
När idén väl dyker upp är den solklar.
Jag kanske kan be långvariga gäster att betala fullt pris.
Ibland är det den andra eller tredje idén som är bäst.
-Hej. -God eftermiddag.
Jaså - Moira är tidig.
-Jag ville läsa lite grann. -Vi lämnar dig ifred.
Oj, vad tråkigt.
Riktigt tråkigt. Massafabriken i Elmdale har rivits ner.
Jag måste kolla in den nya fabriken. Den ska vara sensationell.
Den gamla var säkert charmig, och det var en signaturbyggnad.
Var hittade du den artikeln? Fabriken stängdes för två år sen.
Men tänk om det finns byggnader här som måste kämpa för att klara sig-
-som kan, med hjälp av kommunen, undvika ett lika dystert öde?
Biblioteket, till exempel. Gwen gör internetsaker där.
Hon är rädd för att andra ska spåra hennes IP-adress.
Jag tänkte på en annan signaturbyggnad - motellet.
Det låter som ett personligt problem.
Det är personligt för Stevie. Stackaren är helt förstörd.
Hon känner sig vilse och ensam. Hon måste kanske sälja det.
Hon är en erbarmlig varelse.
John och jag omfamnade henne, bildligt talat.
Vi sa: "Folket här, särskilt kommunen-"
"-kommer inte att låta dig misslyckas. För din skull, Stevie."
Jag trodde att du inte ville ge bidrag till arvsprojekt.
När krigsmonumentet restaurerades sa du att vi inte borde välja sida.
Men ni alla känner folk som har bott eller bor på motellet.
Jag tycker att vi ger motellet ett arvsbidrag omedelbart.
Alla som håller med säger "ja".
Håller du med, Ronnie? Du kliar dig.
Bob antecknar nåt.
Ja: "Besök massafabriken". Roland inspirerade mig.
Golven ska vara så rena att man kan äta från dem.
Jag la alla golv.
-Snart måste du svänga, Derek. -Jag heter David.
Just det. Ursäkta.
Jag vill inte att du ska tro att du sitter i fel bil.
-Rose, David? -Ja.
Förlåt. Det har varit en lång dag.
-Vänster eller höger? -Va?
Du sa att jag skulle svänga. Vänster eller höger?
Just det. Vänster.
Men bara när jag säger att du ska svänga vänster.
Får jag fråga en sak?
Ja - det räknas att inte blinka.
-Hur gammal är du? -28.
Är det här din drömkarriär?
Jag jobbar som dj på helgen. Hurså?
Du bryr dig alltså inte - alltså om mig i bilen?
Du bryr dig för att det är ditt jobb, men du...
Men egentligen så bryr du dig inte?
Jag har gjort det här åtta gånger idag.
-Är det ett problem? -Nej.
Här har vi henne. Tillbaka från rådet.
-Kommer de att hjälpa oss? -Jag var väldigt övertygande.
De ställde många frågor, så de var engagerade.
Även om hon bara får lite pengar kan Stevie nog rädda motellet.
-Underbart. -Ja.
Om hon får rabatt på pappersprodukter-
-eller säljer sista-minuten bokningar...
Det låter som om vi inte ens behöver deras pengar.
Nej, vi behöver verkligen pengarna.
Men om hon lyssnar på mina råd...
-Jag vill lägga det här på minnet. -Vad då för nåt?
Så här uppspelt har du inte varit på länge.
Nej. Jag tänker bara på Stevie...
Hur mycket kommer vi att få, tror du?
Nu undrar jag om pengarna kanske gör allt mer komplicerat.
Titta hur mycket du har klarat av när det krävdes.
Nöd leder till uppfinningar. Jag vill inte ta din nöd ifrån dig.
Så involverad vill jag inte vara.
Jag ger bara lite råd.
Du har letat efter ett projekt.
Inte ett motell. Det kräver engagemang.
-Gå och berätta det för Stevie. -Berätta vad?
Kommunalrådet kan vara generösa mot en annan välgörenhet istället.
Du fixade inte pengarna?
Gå, John. Innan passionen dör ut igen.
Jag antar att du klarade provet och inte kör olagligt just nu?
-Det gjorde jag. -Bra.
Jag vet.
-Var inspektören hemsk? -Han var helt okej.
Något distraherad. Han ville jobba som dj.
Men ingen i området "klarade av hans musik".
Jag sa ju att han inte bryr sig. Du litar aldrig på mig.
-Jo, det gör jag. -Nej, inte alls.
Jo, det gör jag.
Du lyssnar aldrig på mina råd och du vänder dig aldrig till mig.
Vad vill du höra?
Hur skiljer jag mig från Stevie eller mamma? Du litar ju på dem.
Okej. Vill du prata om tillit?
De reste inte runt i världen i över tio år-
-med olika män och lämnade mig hemma, orolig för dem.
Ursäkta att jag hade roligt med olika tuffa, internationella män.
-Jag mådde alltid bra. -Gjorde du det?
Det var jag som skickade provisoriska pass-
-och färgade linser när du behövde dem.
Jag hade det alltid jobbigt hemma-
-eftersom jag konstant undrade i vilket östasiatisk palats-
-Alexis satt som gisslan den veckan.
Inte mamma och pappa - jag.
-Du behövde inte oroa dig för mig. -Men det gjorde jag.
Som mäklare tar jag foton, ordnar visningar-
-och utrustar alla rum med gratis plastmat.
Om jag väljer att göra det här, hur ser schemat ut?
Ju förr desto bättre. Jag har kameran i bilen.
Vad gör ni?
-Ray och jag pratar om att... -Sälja motellet.
Jag måste ta hänsyn till alla alternativ, mr Rose.
Jag trodde att vi redan hade diskuterat saken.
-Ray kontaktade mig. -Det är ett perfekt säljläge.
Det är inte läge att sälja det här motellet.
Oavsett är det alltid bäst att säga det kunden vill höra.
Att sälja är inte alltid den bästa lösningen.
Vi kanske ska höras lite senare, eller när mr Rose inte är här.
Jag tänker inte gå och Stevie tänker inte sälja.
Jag kanske gör det...
-Jag klarar det inte ensam. -Kanske inte ensam, men...
Vill du ha en partner?
Som mäklare avråder jag dig från att bli partner med nån-
-som inte har kapital, kontakter eller branscherfarenhet.
Tack, men jag drev ett stort företag och är fullt kapabel till det här.
Och jag tror att jag vill göra det.
Oj, så spännande.
Om det inte löser sig av nån anledning-
-kanske på grund av de jag nämnde - ring mig då.
Stevie tänker inte sälja.
-Mitt visitkort. -Okej.
-Ni måste inte göra det här. -Det är inte välgörenhet, Stevie.
Jag tar en procentsats av vinsten om och när du tjänar in den.
-Menar du allvar? -Jag blir bara allvarligare.
Jag kan hjälpa dig med allt.
Rörmokeri?
Ja, men då kan jag inte kolla bokföringen...
Tack så mycket.
Ursäkta. Herregud!
Allt gick för bråttom.
Inga bakgrundslampor eller regissering.
Ingen gillar sitt körkortsfoto, David.
Jag hoppades att få välja ett.
Nu är det färdigt.
Har du varit där hela tiden?
Handfatet lagar inte sig själv. Kom och kolla.
Okej, ungar - prova på.
Har du gjort så att varmvattnet rinner ur kallvattenröret?
Nej, jag fixade läckan. Stäng av kranen nu.
-Vad tittar ni på? -Pappa förstörde kranen.
-Nej, jag lagade den. Stäng av. -Det blir bara varmare.
-Vrid den åt andra hållet. -Stäng av den!
-Jag brände handen. -Det ångar, John.
-Hur stänger man av den? -Det är en kran.
-Jag har stängt av den! -Bra.
Ser ni? Den droppar inte.
-Jag går nu. -Aj.
Text: Melody Sefton www.sdimedia.com