Dere kunne stoppet der borte.
Ikke vær latterlig. Det er klart vi kjører deg hele veien.
Dette er viktig for oss alle. Vi skal gjøre det ordentlig.
-Vi er veldig stolte av deg. -Takk.
Passer de klærne på high school?
Hva er galt med dem? Nå blir jeg nervøs!
Stol ikke på noen som vil bli din venn den første dagen.
La ingen bestemme over deg.
-Jeg vil ikke takle mobbing igjen. -Jeg ble ikke mobbet.
-Hun mener ikke deg, Alexis. -Så ille var det ikke.
Så hjerteskjærende, han visste ingenting.
-Jeg går nå. -Greit.
-Så modig du er. -Det var pent sagt, David.
-Han er sarkastisk! -Hva?
Det er en forsvarsmekanisme etter all mobbingen.
Hva er mest tragisk: at den eneste butikken skal stenge-
-eller at soppsalven ligger ved siden av frokostblandingen?
Det er svært passende, faktisk.
Jeg spiste ikke frokost, og antisoppkremen er nesten slutt.
-Slutt å si "sopp". -Sopp?
De visste hva kundene ville ha og gjorde det motsatte.
-Finner dere alt dere vil ha? -Ja.
-Så leit med butikken. -Takk. Det føles tøft.
-Det forstår jeg. -De gjorde helt feil.
I riktige hender ville butikken være veldig lønnsom.
Mener du dine hender, eller?
Noen med feilfri smak som forstår hva folk vil ha.
-Hvis det er mine hender, så... -Gjør noe med det, da.
Hvis jeg sier at det er deres feil, strør jeg bare salt i sårene.
Helt siden du kom hit, har du sagt hva du ville ha gjort annerledes.
Nå har du sjansen.
Du rører aldri på øyebrynene, mener du alvor?
Bruk dine få penger og vis at du mener alvor.
Jeg har en god idé, faktisk.
Du er ikke perfekt, men du mangler ikke selvtillit.
God morgen, alle sammen.
Dere har sikkert lagt merke til vår nye elev.
Alexis Rose er hjertelig velkommen.
Hun er her til slutten av semesteret for å avslutte utdannelsen sin.
Greit. Da setter vi i gang.
Jeg vil bare si en rask ting.
Vi er faktisk litt forsinket...
Som sagt heter jeg Alexis, og jeg gikk aldri ut high school.
Det er en lang historie om en yacht og en berømt fotballspiller.
Og massevis av sopp.
Det ville vært topp å gå rundt i rommet-
-så får dere fortelle fem ting om dere selv.
Vi har ikke tid til å gjøre det i dag.
Dere kan bli kjent etter timen eller i helgen.
-Javisst. -Greit.
Snakk med meg etter timen...
God morgen. Unnskyld at jeg er sen, men jeg har morgenmuffins.
-Takk, Ivan. De er kjempepopulære. -Ivan?
-Bobs venn, Johnny Rose. Husker du? -Nettopp. Bagels.
Ja, ja, ja, bagels.
-Har du et nytt firma? -Jeg har alltid villet bake muffins.
Så pussig, for jeg vil servere kontinental frokost-
-på motellet. Disse ville hjelpe.
Jeg lager ikke frokost.
Nei, nei. En kontinental frokost. Bare bakst og kaffe.
Ikke kaffe.
-Du skal ikke lage kaffen. -Jeg lager bare kaffe til meg selv.
Jeg er bare interessert i dine muffins.
-Jeg baker bare til Twyla. -Nye kunder er alltid hyggelig.
Ja, vi burde diskutere saken, Ivan. Jeg ser gjerne på hvordan du jobber.
Ja, ja. Kom innom, så viser jeg kjøkkenet.
-Ja, ja... Greit. Vi ses. -Ha det!
Unnskyld.
Dette kan nok bli bra.
Kontinental frokost gir oss kanskje en stjerne til.
-Hvor mange ville dere ha da? -Én.
Julesalmer spilles, og det snør innendørs hele dagen.
Gwen kommer til å bli gal.
Hva er det nå?
Dere trenger ikke å slutte å plapre for vår skyld.
Vil du fortelle, eller skal jeg gjøre det?
-Gode nyheter, mine damer. -Christmas World skal komme hit.
Bob! Det er en rutine for sånt som dette-
-og jeg leder alle møter. Greit?
De vil overta dagligvarebutikken.
Beklager! Men det er stort.
-Hva i all verden er det? -De selger julegreier året rundt.
Vil vi virkelig ha et slikt firma i vår by?
Jeg finner aldri noe jeg vil henge i juletreet.
Dessuten er smånissene egentlig mindreårige barn.
Hvis ikke vi godkjenner dette, drar Christmas World og juksesnøen-
-og eggetoddyfontenen til Elmdale.
-Da er det en enkel beslutning. -Å, Moira, Moira, Moira...
Hør etter: Stem aldri imot julen.
Bransjen er enorm, turistdollar.
-Jeg sier nei. -Jeg er nok enig med Veronica.
Det er en stor beslutning. Tenk på saken.
Det er Christmas World. Vi vil ikke havne på slem-listen.
Her baker jeg. Jeg har tre ovner. Det er en familietradisjon.
Vi baker vatrushka, bierock...
Nå baker jeg wienerbrød, éclairer og amerikanske pop-kaker.
Det høres flott ut, men jeg vil ha kanelboller.
Duften av kanel i motellresepsjonen...
-Jeg kan bake alt til dere. -Så fint.
Blåbærboller, butterdeigpai, butterdeigpai med blåbær...
...butterdeigpai med blåbær og sjokolade...
Vi holder oss til kanelboller. Hvis det fungerer, tar vi det, da.
-Du får rabatt. -Takk.
-Siden du kjenner Twyla. -Ja, det gjør jeg.
Jeg ser på når du får henne til å le.
Ser du på når jeg får henne til å le?
Du liker altså Twyla?
Du burde snakke med henne, da.
Nei, jeg kan ikke. Jeg prøver.
Det føles som mange muffins i munnen. Du snakker til meg.
Nei, nei. Det er jeg overhodet ikke komfortabel med.
Si snille ting. Du får en gratis kanelbolle.
Si: "han er snill, jobber hardt og skader ingen."
Sånt sier man ikke på en gang. Men det er bedre om du gjør det.
Jeg har noen nyheter.
Jeg vil ikke høre på enda en av dine seksuelle bedrifter.
Hvem var det denne gangen?
Jeg vurderer å begynne å jobbe igjen.
Flott! Har du fått et tilbud?
Det er mer en plan for en ting jeg vil jobbe med.
Det høres ikke særlig konkret ut, men det er sikkert lovende likevel.
Du har jo deppet på motellet bra lenge.
Jeg har slappet av. Gjennom avslappingen fikk jeg ideen-
-å starte et eget firma.
Og hva er det for et spennende sjansespill?
Jeg har tenkt å sende inn en søknad om å leie dagligvarebutikken.
Kan du tenke deg det?
Å ikke ta sjansen?
Jeg tenker å investere pengene jeg fikk fra Blouse Barn.
En dristig beslutning.
Særlig fordi den tidligere forretningen gikk konkurs.
-Kan den være forbannet? -Greit.
-Butikken var en katastrofe. -Og du vil reise den av asken?
Dine investorer risikerer mye.
Jeg har ingen investorer. Det er bare meg.
-Bare deg. -Jeg gjør det helt alene.
-Helt alene. -Jeg har virkelig tenkt på saken.
Det har du.
Det var du som sa at jeg burde jobbe igjen.
-Det gjorde jeg. -Herregud!
Hva da? Jeg stiller bare spørsmål!
Nei, du gjentar bare det jeg sier.
Jeg akter ikke å stå i veien når du risikerer alle sparepengene dine.
Takk. Det var alt jeg ville høre.
Hvem vil ha sølvfarget juletre?
Bare seriemordere og single menn i 40-årene kjøper dem.
Og fetteren min. Han er singel og over 40.
For et oppsiktsvekkende lite tre.
Hvem fortjener en gjensidig gave for denne juleaktige gaven?
Det står Christmas World på den.
Jeg forstår.
Iblant tillater ikke øynene hjernen å se noen ting.
For eksempel fordelene med et spesielt høytidsforhold.
-Hva sendte de til deg? -Ingenting overhodet.
Men når man ser andre alternativer...
-Gir du deg, Moira? -Jeg tenker bare høyt.
Tenk om en ung, selvstendig forretningsperson overtok.
Jeg lurer på, man lurer på, dere lurer på om de er for naive-
-eller for emosjonelt skjøre til å kunne starte et firma.
Jeg vil ikke presse deg...
...men Gwen sa at hvis jeg ikke fikser Christmas World...
...får jeg ikke komme hjem.
Jeg får ikke komme hjem.
Hva med at vi stemmer?
Hvem stemmer på Christmas World?
Greit. Takk, Moira.
Det er Gwen. Hun har en sjette sans.
Hei, elskede. Sitter du?
Tro meg, det blir best sånn.
Det blir noe av. Det blir faktisk noe av!
Sånn ligger det an med Marie Antoinette:
Selv om jeg elsker kaker, ville jeg blitt ganske sint.
Jeg ser deg, Alexis, men du har nok ikke tatt oss igjen ennå.
Hun sa faktisk aldri: "La dem spise kaker."
Det spørs hvem du spør.
Jeg spurte Kirsten Dunst, hun spilte henne i filmen.
Den replikken ble skrevet flere år før hun påstås å ha sagt det.
På premieren sa Kirsten også at hun var misunnelig på luggen min.
-Takk for din mening. -Vennene mine kalte meg Marie.
Det var primært fordi jeg datet Prins Harry og hele-
-"kommer hun til å bli prinsesse"-greia.
Men det var også på grunn av en mørk fase-
-da vi virkelig festet for mye.
Takk for entusiasmen, men vi har mye å gå gjennom.
Jenter! Hva har jeg sagt om å sende lapper under timen?
Dere får sitte igjen etterpå.
Hvem sendte også lapper? Denne damen.
Hun sendte mange hemmelige lapper og ble til slutt henrettet.
-Hei. Hvordan har du det? -Jeg er veldig opptatt.
Hvordan har jeg det? Topp!
Skjønt jeg fikk greie på at Christmas World skal flytte inn.
Jeg trodde at smaksnivået i byen ikke kunne bli verre.
Jeg er enig.
Tenk deg forbauselsen da jeg fikk vite-
-at det var min egen mor som tok den beslutningen.
Det er ikke likt deg å støtte en så stor, ekkel kjede.
Vær så snill og sett deg, David.
Jeg vet at du synes at jeg er slem, men jeg beskytter deg.
Du kommer nok til å forstå det en dag, men du liker ikke barn.
-Beskytte meg mot hva? -Deg selv.
Vi har ikke forberedt deg på en så stor forpliktelse.
Galleriene, da? Jeg gjorde det. Jeg har drevet firmaer før.
Aldri alene. Og aldri uten et sikkerhetsnett.
Hvor mange ganger må jeg takke dere for oppstartspengene?
Men jeg åpnet galleriene selv.
Hvem tror du kjøpte all kunsten og ordnet utstillingene?
Kundene.
Hvem tror du kjøpte alle kundene dine?
Mener du at hele karrieren min var en bløff?
Vi hjalp deg fordi vi kunne gjøre det.
Nå innser jeg at vi ikke hjalp deg eller selvstendigheten din.
Nå får jeg vel aldri vite om jeg kan klare meg selv.
David!
Hei, mr. Rose. Her har dere kanelbollene.
Takk så mye, Ivan. De lukter veldig godt.
Jeg har muffins til Twyla også.
-Jeg skal snakke med henne nå. -Lykke til.
-Hei, Ivan. -Her har du muffins. Ha det.
Mr. Rose? Jeg mislykkes.
Prøv igjen i morgen. Nei... Greit, vær så god og sitt.
Jeg ser alltid på romantiske filmer:
"Du har mail", "Da Harry møtte Sally", "Duften av kvinne".
Forbered deg ikke for mye når du...
-Hei på dere. Hva vil dere bestille? -Jeg er snill.
-Ja vel. Og...? -Vafler, takk.
Og egg.
Hva sier hunden før frokost?
"Bun appétit"... "Bun appétit"...
"Bein appétit." Jeg tror det er en hundebeinvits.
"Bun appétit."
Egg og vafler. Et øyeblikk.
-Ja. -Jeg vet det.
Det ville vel ikke vært helt feil å sjekke kvaliteten?
Nettopp.
Hei. Jeg tror det ble litt feil mellom oss.
Jeg skjønner, en ny jente kan virke veldig skremmende.
Men jeg er faktisk veldig hyggelig.
-Greit. -Greit.
Vis meg hva det står på lappen.
Å sende lapper under timen forstyrrer ikke bare hele klassen...
Det var jeg som sendte lappen til Steph M. og Becky.
Hvis du vil gå i denne klassen, får du ikke forstyrre.
Hva var det som var så viktig?
Det trengs ikke, mrs. Schitt.
"Alexis er for pen."
"Alle snakker om kjolen hennes. Så fin."
Så gøy at du er selvsikker.
Men vi må fokusere mindre på oss selv-
-og mer på materialet.
-Absolutt. -Greit.
Jeg stjal den fra Ashlee Simpson. Hun stjal den først.
-Vil du spise lunsj med oss i morgen? -Ja visst.
-Jeg føler meg veldig krenket. -Fordi de ga deg masse penger?
Ja! De betalte for alt. Det er barnemishandling.
Ikke siter meg, men det virker som om de mente det godt.
De kjøpte ikke alle de fine gallerianmeldelsene.
-Hvem vet? -Ja...
De gir jo meg litt penger for å omgås deg...
Der er du, David! Jeg har gode nyheter.
Jaså? Leter vennene dine på Christmas World-
-etter en bitter nisse som ser litt hebraisk ut?
Rådet har godkjent søknaden din.
Christmas World, da?
Min effektive strategi gjorde at de ombestemte seg.
Men den ble aldri noe av ettersom Christmas World trakk seg ut.
Det er jo gode nyheter.
Ja visst, hvis noen ikke hadde slokt min siste glød av selvtillit.
Bruk din sjarmerende selvmedlidenhet i en forretningsplan isteden.
Kontrakten er din, David. Hvis du fortsatt vil ha den.
Det vil han.
Hvis det er noen i denne byen som kan skape noe riktig vakkert-
-så er det deg, David. Og jeg. Men i dette tilfellet er det deg.
Greit. Jeg sender inn en søknad.
Det lå kanelboller ved resepsjonen. De er kjempegode.
-Hvor kommer de fra? -Jeg ordnet dem til motellet.
-De er til gjestene. -De lå jo bare der.
Nei, de lå ikke bare der. De er resultatet av hardt arbeid.
-John? -Her er jeg, Moira.
-Jeg fant kanelboller. -Kom igjen, Moira.
De inngår i vår kontinentale frokost.
-Frokost? -De er til gjestene.
-Så originalt. -Det er et skritt framover.
Hva inngår i en kontinental frokost?
Det er en lettere frokost bestående av bakverk og kaffe.
-"Kontinental"? -For folk som reiser med jobben.
De krysser kontinenter og spiser frokost når de reiser kontinentalt.
-Det høres helt feil ut. -Det er europeisk, Moira.
Alvorlig talt, er det bare én igjen?
-Stevie til den andre. -Ta denne, så tar jeg den store...
Jeg løser det. Det føles galt å gi gjestene gammel bakst.
Visste dere at den ga oss en stjerne til?
-Hvor mange hadde vi før? -Det spiller ingen rolle.
Tekst: www.sdimedia.com