Ni hade kunnat stanna där borta.
Var inte löjlig. Det är klart att vi kör dig hela vägen.
Det här är viktigt för oss alla. Vi ska göra det ordentligt.
-Vi är väldigt stolta över dig. -Tack.
Passar de där kläderna i high school?
Vad är det för fel på dem? Nu blir jag nervös!
Lita inte på nån som vill bli din vän den första dagen.
Låt ingen bestämma över dig.
-Jag vill inte hantera mobbning igen. -Jag blev inte mobbad.
-Hon menar inte dig, Alexis. -Så farligt var det inte.
Så hjärtskärande - han visste ingenting.
-Jag går nu. -Okej.
-Vad modig du är. -Det var snällt sagt, David.
-Han är sarkastisk! -Va?
Det är en försvarsmekanism efter all mobbning.
Vad är mest tragiskt: att den enda affären ska stänga-
-eller att svampsalvan ligger bredvid flingorna?
Det är väldigt lämpligt, faktiskt.
Jag åt inte frukost och min svampsalva är nästan slut.
-Sluta säg "svamp". -Svamp?
De typ visste vad kunderna ville ha och gjorde motsatsen.
-Hittar ni allt ni vill ha? -Ja.
-Vad tråkigt för affären. -Tack. Det känns tufft.
-Det förstår jag. -De gjorde helt fel.
I rätta händer skulle affären vara väldigt lönsam.
Menar du dina händer, eller?
Nån med felfri smak som förstår vad folk vill ha.
-Om det är mina händer, så... -Gör nåt åt det, då.
Om jag säger att det är deras fel strör jag bara salt i såren.
Ända sen du kom hit har du sagt vad du skulle ha gjort annorlunda.
Nu har du chansen.
Du rör aldrig på ögonbrynen - menar du allvar?
Använd dina få pengar och visa att du menar allvar.
Jag har en bra idé, faktiskt.
Du är inte perfekt, men du saknar inte självförtroende.
God morgon, allihop.
Ni har säkert lagt märke till vår nya elev.
Alexis Rose är varmt välkommen.
Hon är här till slutet på terminen för att avsluta sin utbildning.
Okej. Då sätter vi igång.
Jag vill bara säga en snabb sak.
Vi är faktiskt lite försenade...
Som sagt heter jag Alexis och jag gick aldrig klart high school.
Det är en lång historia om en yacht och en berömd fotbollsspelare.
Och massor av svampar.
Det vore toppen att gå runt i rummet-
-så får ni berätta fem saker om er.
Vi har inte tid att göra det idag.
Ni kan lära känna varandra efter lektionen eller på helgen.
-Javisst. -Okej.
Prata med mig efter lektionen...
God morgon. Ursäkta att jag är sen, men jag har morgonmuffins.
-Tack, Ivan. De är jättepopulära. -Ivan?
-Bobs vän - Johnny Rose. Minns du? -Just det. Bagels.
Ja, ja, ja - bagels.
-Har du ett nytt företag? -Jag har alltid velat baka muffins.
Vad lustigt, eftersom jag vill servera kontinental frukost-
-på motellet. De här skulle hjälpa.
Jag gör inte frukost.
Nej, nej. En kontinental frukost. Bara bakverk och kaffe.
Inte kaffe.
-Du ska inte göra kaffet. -Jag gör bara kaffe till mig själv.
Jag är bara intresserad av dina muffins.
-Jag bakar bara åt Twyla. -Nya kunder är alltid trevligt.
Ja, vi borde diskutera saken, Ivan. Jag ser gärna hur du jobbar.
Ja, ja. Kom förbi så visar jag köket.
-Ja, ja... Okej. Vi ses. -Hej då!
Ursäkta.
Det här kan nog bli bra.
Kontinental frukost kanske ger oss en till stjärna.
-Hur många skulle ni ha då? -En.
Julpsalmer spelas och det snöar inomhus hela dagen.
Gwen kommer att bli tokig.
Vad är det nu?
Ni behöver inte sluta pladdra för vår skull.
Vill du berätta, eller ska jag göra det?
-Goda nyheter, mina damer. -Christmas World ska komma hit.
Bob! Det finns en rutin för sånt här-
-och jag leder alla möten. Okej?
De vill ta över den allmänna affären.
Förlåt! Men det är stort.
-Vad i hela friden är det? -De säljer julgrejer året runt.
Vill vi verkligen ha ett sånt företag i vår stad?
Jag hittar aldrig nåt som jag vill hänga i min gran.
Dessutom är tomtenissarna egentligen minderåriga barn.
Om vi inte godkänner det här åker Christmas World och fejksnön-
-och äggtoddy-fontänen till Elmdale.
-Då är det ett enkelt beslut. -Åh, Moira, Moira, Moira...
Lyssna på: Rösta aldrig emot julen.
Branschen är enorm - turistdollar.
-Jag säger nej. -Jag håller nog med Veronica.
Det är ett stort beslut. Fundera på saken.
Det är Christmas World. Vi vill inte hamna på stygga-listan.
Här bakar jag. Jag har tre ugnar. Det är en familjetradition.
Vi bakar vatrushka, bierock...
Nu bakar jag wienerbröd, éclairer och amerikanska pop-kakor.
Det låter toppen, men jag vill ha kanelbullar.
Doften av kanel i motellreceptionen...
-Jag kan baka vadsomhelst till er. -Så bra.
Blåbärsbullar, smördegspaj, smördegspaj med blåbär...
...smördegspaj med blåbär och choklad...
Vi håller oss till kanelbullar. Om det funkar tar vi det då.
-Du får rabatt. -Tack.
-Eftersom du känner Twyla. -Ja, det gör jag.
Jag ser på när du får henne att skratta.
Ser du på när jag får henne att skratta?
Du gillar alltså Twyla?
Du borde prata med henne, då.
Nej, jag kan inte. Jag försöker.
Det känns som många muffins i munnen. Du pratar åt mig.
Nej, nej. Det är jag inte alls bekväm med.
Säg snälla saker. Du får en gratis kanelbulle.
Säg: "han är snäll, jobbar hårt och skadar ingen".
Sånt säger man inte på en gång. Men det är bättre om du gör det.
Jag har några nyheter.
Jag vill inte lyssna på ytterligare en av dina sexuella bedrifter.
Vem var det den här gången?
Jag funderar på att börja jobba igen.
Underbart! Har du fått ett erbjudande?
Det är mer av en plan för en grej som jag vill jobba på.
Det låter inte särskilt konkret, men det är säkert lovande ändå.
Du har ju deppat på motellet bra länge.
Jag har slappnat av. Genom avslappningen fick jag idén-
-att starta ett eget företag.
Och vad är det för spännande chansning?
Jag tänker skicka in en ansökan om att hyra den allmänna affären.
Kan du tänka dig det?
Att inte ta chansen?
Jag tänker investera pengarna jag fick från Blouse Barn.
Ett djärvt beslut.
Särskilt eftersom den tidigare affären gick i konkurs.
-Kan den vara förbannad? -Okej.
-Affären var en katastrof. -Och du vill resa den ur askan?
Dina investerare riskerar mycket.
Jag har inga investerare. Det är bara jag.
-Bara du. -Jag gör det helt själv.
-Helt själv. -Jag har verkligen tänkt på saken.
Det har du.
Det var du som sa att jag borde jobba igen.
-Det gjorde jag. -Herregud!
Vad då? Jag ställer bara frågor!
Nej, du upprepar bara det jag säger.
Jag tänker inte stå i vägen när du riskerar alla dina sparpengar.
Tack. Det var allt jag ville höra.
Vem vill ha en silverfärgad gran?
Bara seriemördare och singelmän i 40-årsåldern köper dem.
Och min kusin. Han är singel och över 40.
Vilken häpnadsväckande liten gran.
Vem förtjänar en ömsesidig gåva för denna jul-aktiga present?
Det står Christmas World på den.
Jag förstår.
Ibland tillåter inte ögonen hjärnan att se vissa saker.
Till exempel fördelarna med en speciell högtidsaffär.
-Vad skickade de till dig? -Ingenting alls.
Men när man beaktar andra alternativ...
-Ger du dig, Moira? -Jag tänker bara högt.
Tänk om en ung, självständig affärsperson tog över.
Jag undrar, man undrar, ni undrar om de är för naiva eller klemiga-
-eller för emotionellt sköra för att kunna starta ett företag.
Jag vill inte pressa er...
...men Gwen sa att om jag inte fixar Christmas World...
...får jag inte komma hem.
Jag får inte komma hem.
Vad sägs om att vi röstar?
Vilka röstar på Christmas World?
Klart. Tack, Moira.
Det är Gwen. Hon har ett sjätte sinne.
Hej, älskling. Sitter du ner?
Tro mig - det blir bäst så här.
Det blir av. Det blir faktiskt av!
Så här ligger det till med Marie Antoinette:
Även om jag älskar kakor skulle jag blivit ganska arg.
Jag ser dig, Alexis, men du har nog inte kommit ikapp än.
Hon sa faktiskt aldrig: "Låt dem äta kakor."
Det beror på vem du frågar.
Jag frågade Kirsten Dunst - hon spelade henne i filmen.
Den repliken skrevs flera år innan hon påstås ha sagt det.
På premiären sa Kirsten också att hon var avundsjuk på min lugg.
-Tack för din åsikt. -Mina vänner kallade mig Marie.
Det var främst för att jag typ dejtade Prins Harry och hela-
-"kommer hon att bli prinsessa"-grejen.
Men det var också på grund av en mörk fas-
-då vi verkligen festade för mycket.
Tack för visad entusiasm, men vi har mycket att gå igenom.
Tjejer! Vad har jag sagt om att skicka lappar under lektionen?
Ni får stanna kvar sen.
Vem skickade också lappar? Den här damen.
Hon skickade många hemliga lappar och blev till slut avrättad.
-Hej. Hur mår du? -Jag är väldigt upptagen.
Hur mår jag? Toppen!
Fast jag fick reda på att Christmas World ska flytta in.
Jag trodde att smaknivån i staden inte kunde bli sämre.
Jag håller med.
Tänk dig min förvåning när jag fick veta-
-att det var min egen mamma som fattade det beslutet.
Det är inte likt dig att stötta en sån stor, äcklig kedja.
Var snäll och sätt dig, David.
Jag vet att du tycker att jag är elak, men jag skyddar dig.
Du kommer nog förstå det en dag, men du gillar visserligen inte barn.
-Skydda mig mot vad? -Dig själv.
Vi har inte förberett dig på ett så stort åtagande.
Gallerierna, då? Jag gjorde det. Jag har drivit företag tidigare.
Aldrig ensam. Och aldrig utan ett skyddsnät.
Hur många gånger måste jag tacka er för uppstartspengarna?
Men jag öppnade gallerierna själv.
Vem tror du köpte all konst och ordnade utställningarna?
Kunderna.
Vem tror du köpte alla dina kunder?
Menar du att hela min karriär var en bluff?
Vi hjälpte dig för att vi kunde göra det.
Nu inser jag att vi inte hjälpte dig eller din självständighet.
Nu lär jag väl aldrig veta om jag kan klara mig själv.
David!
Hej, mr Rose. Här har ni kanelbullarna.
Tack så mycket, Ivan. De luktar väldigt gott.
Jag har muffins till Twyla också.
-Jag ska prata med henne nu. -Lycka till.
-Hej, Ivan. -Här har du muffins. Hej då.
Mr Rose? Jag misslyckas.
Försök igen imorgon. Nej... Okej, varsågod och sitt.
Jag tittar alltid på romantiska filmer:
"Mail till dig", "När Harry såg Sally", "En kvinnas lukt".
Förbered dig inte för mycket när du...
-Hej på er. Vad vill ni beställa? -Jag är snäll.
-Okej. Och...? -Våfflor, tack.
Och ägg.
Vad säger hunden innan frukost?
"Bun appétit"... "Bun appétit"...
"Ben appétit." Jag tror att det är ett hundbensskämt.
"Bun appétit."
Ägg och våfflor. Ett ögonblick.
-Ja. -Jag vet.
Visst vore det inte helt fel att kontrollera kvaliteten?
Just det.
Hej. Jag tror att det blev lite fel mellan oss.
Jag fattar - en ny tjej kan verka väldigt skrämmande.
Men jag är faktiskt väldigt trevlig.
-Okej. -Okej.
Visa mig vad det står på lappen.
Att skicka lappar under lektionen stör inte bara hela klassen...
Det var jag som skickade lappen till Steph M. och Becky.
Om du vill gå i den här klassen får du inte störa.
Vad var det som var så viktigt?
Det behövs inte, mrs Schitt.
"Alexis är för söt."
"Alla pratar om hennes klänning. Så snygg."
Vad kul att du är självsäker.
Men vi måste fokusera mindre på oss själva-
-och mer på materialet.
-Absolut. -Okej.
Jag stal den från Ashlee Simpson. Hon stal den först.
-Vill du äta lunch med oss imorgon? -Visst.
-Jag känner mig väldigt kränkt. -För att de gav dig en massa pengar?
Ja! De betalade för allt. Det är typ barnmisshandel.
Citera mig inte, men det verkar som om de menade väl.
De köpte inte alla fina galleri-recensioner.
-Vem vet? -Ja...
De ger ju mig lite pengar för att umgås med dig...
Där är du, David! Jag har goda nyheter.
Jaså? Letar dina vänner på Christmas World-
-efter en bitter nisse som ser lite hebreisk ut?
Rådet har godkänt din ansökan.
Christmas World, då?
Min effektiva strategi såg till att de ändrade sig.
Men den blev aldrig av eftersom Christmas World drog sig ur.
Det är ju goda nyheter.
Visst, om nån inte hade släckt min sista glöd av självförtroende.
Använd din charmiga självömkan i en affärsplan istället.
Kontraktet är ditt, David. Om du fortfarande vill ha det.
Det vill han.
Om det finns nån i den här staden som kan skapa nåt riktigt vackert-
-så är det du, David. Och jag. Men i det här fallet är det du.
Okej. Jag skickar in en ansökan.
Det låg kanelbullar vid receptionen. De är jättegoda.
-Var kommer de ifrån? -Jag ordnade dem till motellet.
-De är till gästerna. -De låg ju bara där.
Nej, de låg inte bara där. De är resultatet av hårt arbete.
-John? -Här är jag, Moira.
-Jag hittade kanelbullar. -Kom igen, Moira.
De ingår i vår kontinentala frukost.
-Frukost?! -De är till gästerna.
-Så originellt. -Det är ett steg framåt.
Vad ingår i en kontinental frukost?
Det är en lättare frukost bestående av bakverk och kaffe.
-Vad då "kontinental"? -För folk som reser med jobbet.
De korsar kontinenter och äter frukost när de reser kontinentalt.
-Det låter helt fel. -Det är europeiskt, Moira.
Allvarligt talat - finns det bara en kvar?
-Stevie åt den andra. -Ta den här så tar jag den stora...
Jag löser det. Det känns fel att ge gästerna gamla bakverk.
Visste ni att den gav oss en till stjärna?
-Hur många hade vi innan? -Det spelar ingen roll.
Text: Melody Sefton www.sdimedia.com