Familien, jeg har spennende nyheter!
-Fint at du er hjemme, David. -Takk...
Kjenner du til den enestående New York-fotografen Sebastien Raine?
-Mener du eksen min? -Når datet du Sebastien Raine?
De datet i 1,5 måned, og David ble veldig opprørt.
Det var nesten tre måneder. Fire med den da han også datet andre.
Du ble kjent med ham via meg.
Nonsens, vi møttes på en vernissasje for flere år siden.
På mitt galleri! Og slutt å si hele navnet hans.
Han er et monster som utnytter folk og så overgir dem.
Jeg vil nødig si imot-
-men både The Times og jeg anser Sebastien Raine som en kjær venn.
Husk da han dumpet deg? Du spiste kringler-
-og så på "Bridget Jones' dagbok" hver dag i ett år.
Det var ikke et helt år, og jeg akter ikke å skamme seg over kringlene.
Nå holder det med nyheter for i dag.
Nei, du! Hva er det med ham?
-Han kommer hit. -Hvorfor det?
Sebastien Raine vil samarbeide på et prosjekt med meg.
Han er så hengiven at han kommer hit i stedet for å fly meg dit.
Det ville vært kjærkomment, men Sebastien setter motivene først-
-noe han sa at jeg måtte respektere.
Jeg bryr meg ikke, så du kan gjøre som du vil.
Jeg kan avlyse, men du bryr deg ikke, så nå må jeg treffe ham.
Jeg tror at han kommer. Kan du se i vinduet for meg?
-Hvilken han? -Sebastien Raine.
Han har trolig en svært dyr genser som ikke ser dyr ut.
En svært kjekk mann, på en hjemløs måte.
-Da kommer han nå. -Greit.
-Han går mot... -Hvor da?
-Nå kommer han inn. -Inn?
-Nå er han her. -Jaha...
David! Dette er akkurat slik jeg forestilte meg.
Sebastien, du er her. Skulle ikke du til moren min?
Det er så fint å se deg. Du ser veldig sunn ut.
Takk.
Tenk at du bor her.
-Jeg synes at du er modig. -Hei, jeg heter Stevie.
Jeg liker genseren din.
-Du må være Davids kjæreste. -Nei.
Jeg eier motellet, så jeg er mer en husvert.
-Nei. -Stevie, Stevie, Stevie...
Jeg vil gjerne fotografere deg naken en dag.
-Greit. -Greit...
Jeg vurderer å bli over natten, slik at vi rekker å snakke.
Jeg er superopptatt nå for tiden.
Det føles som om vi har uavsluttede affærer.
-Rom 5 er fri. -Rom 5 høres topp ut.
Så modig.
-Så modig. -Greit...
-Moira. -Sebastien Raine!
Heisann!
Er det ikke et morsomt sted? Det er en av mine lokale favorittbuler.
Jeg elsker det. Det er så koselig.
-Sånt finner man ikke i New York. -New York savner deg, Moira.
Du er så vennlig. Og du har rett.
Fortell ting, Sebastien! Fortell alt!
Jeg kom nettopp hjem fra London. Jeg var på turné med Madonna.
Hun bestilte en serie antiportretter.
Jøss, det høres briljant ut!
Jeg vil gjøre noe enda mer briljant med deg.
Vi tar en spasertur. Kreativitet lever til fots, alt annet er vås.
Jeg bestilte nettopp en cinqueccino til deg...
-Det er en nydelig dag. -Og du er et nydelig motiv.
Sebastien, du må slutte med smigeren. I sin tid.
Jeg har et lite skoleskjema som du må fylle ut.
-Ja visst. Men hva er dette? -Det står bare at jeg jobber her.
Dette gjelder frivillig arbeid. Du jobber jo her.
-Men jeg gjør det frivillig. -Fordi det er jobben din.
Jeg trenger timene for å få ta eksamen.
Da får du finne et sted å arbeide frivillig.
Jeg trodde at samfunnstjeneste skulle telles-
-men den hadde domstolen beordret.
Hele poenget med frivillig arbeid er vel å gi noe tilbake?
Ja visst, men min tilbakegiving må skje innen to uker.
Jeg kan ha noe til deg, men du vil nok ikke være interessert.
Jeg jobber med pensjonister noen ganger i måneden.
Så søtt.
Jeg har vanskelig for leverflekker og gamlinglukt, så jeg får tenke.
-I kveld har vi dansetimer. -Vi må altså ta på dem...
-Johnny, kom hit. -Hei, Roland.
Sett deg ned.
-Lat som om du snakker med meg. -Jeg snakker jo med deg.
Nei, ikke sånn. Mer som en konversasjon.
Som: "Ja, været er kaldt."
-Jeg forstår ikke. -Bedre.
-Men prøv å være mer avslappet. -Hva er det for noe?
Bob prøver å få til en pokerkveld igjen, men jeg har ikke råd.
-Bare si nei. Avslå høflig. -Det kommer ikke til å funke.
Si at vi skal gjøre noe sammen i kveld.
Si at du skal bli med meg til frisøren i kveld.
-Frisøren? -Hei, Johnny. Roland.
-Jeg så deg nesten ikke. -Jeg snakket bare med Johnny.
Jeg ville bare si at vi setter i gang pokerkveldene igjen.
-Er du interessert? -Tja...
-Jeg vil gjerne spille, Bob. -Mener du det? Det er jo topp!
Da er dere velkommen, begge to-
-hjem til meg ved sjutiden.
Vi kommer nøyaktig sju.
Får jeg spørre om en ting? Skjønner du hva som nettopp skjedde?
Det er så deilig å komme bort litt.
Det er noe rensende med å stige inn i en annens verden.
Det er en av grunnene til at vi slo oss ned her.
-David ser ut til å ha det bra. -Tja, han... Unnskyld?
-Jeg sprang på ham på motellet. -På motellet?
Ga jeg deg ikke spesifikke instrukser-
-om å gå rett til kafeen? Den konstante overløperen...
Jeg følte at det var best å skaffe et rom her.
-Det holder nok ikke med én dag. -Skaffet du et rom?
Du hadde flaks, de er som regel fullbooket. Utnyttet du vårt navn?
Jeg trodde du bare dro hit for en rask konsultasjon.
-Hva gjør du her? -Lyset fanger deg så bra.
-Bildet tok seg selv. -Men du fikk trykke på knappen.
Sebastien, slutt. Dette er min "snakke nå, fotografere senere"-mine.
Dette ansiktet er forbudt område for øyeblikket.
Ikke vær redd, det er bakgrunnen jeg vil ha.
Det er en provinsiell romantikk over alt sammen-
-som er både skremmende og viktig.
Ja, jeg vil ikke stå i veien for inspirasjonen din.
-Still deg der borte. -Hvor?
Lengre ut på engen.
Nei, lengre ut på engen.
Lengre unna. Ut på engen. Lengre.
-Sebastien, jeg... -La engen blottlegge seg for deg.
Greit... Jeg lurte på en ting. Ved selve fotograferingen-
-bruker vi da studio, eller gjøres det på stedet?
Mr. Schnabel låner sikkert ut palasset sitt...
-Ja! -Hører du meg fremdeles?
Jeg tenkte også på Berlin...
-Hei. -Hadde du en fin dag med Sebastien?
Svært produktiv. Vi la nok grunnlaget for et spennende prosjekt.
-Du blir sikkert et flott motiv. -Takk, kjære.
I dag handlet mer om å diskutere tema, tone og mise en scène.
Han kan ha tatt noen referansebilder, men...
Han fotograferte deg altså i dag?
Noen dusin småbilder bare, tatt rundt i byen.
Hvordan kunne du la det skje?
Vet ikke. Han begynte bare å fotografere og skrike-
-og jeg gjorde som han sa. Jeg henga meg til øyeblikket.
Og hvordan gikk det?
Jeg ga meg hen! Ikke vet jeg, David. Du burde prøve det en gang.
Dette er Alexis. Hun blir med oss, slik at alle får en partner.
Flott! Da trenger du ikke moppen, Dot.
Da får vel jeg danse med Ted.
-Bestemmer ikke Carol dansepartnere? -Alle skal få danse med Ted.
Opp og hopp, alle sammen!
Dette er faktisk kjempesøtt, men jeg trodde de skulle være flere.
Det pleide å være det, men du vet...
Greit. Disse lukter faktisk veldig rent, som barnepudder.
Det er nok bedre hvis du kaller jentene ved navn.
-Ted, hjelper du meg med stolene? -Selvsagt.
-Vi har hørt mye om deg. -Så søtt.
-Hvorfor tok han henne med hit? -Snakker dere om meg?
Du kan danse med meg, kjære.
Dot?
Er Dot revmatiker? Det ser ut som om hun gir meg fingeren.
Hun har leddgikt.
Men ikke i den hånda.
Hus! Se og gråt.
-Jeg blir nummer to. Par i damer. -Det er ingen andreplass, Roland.
Du hadde rett om Bob. Han er en helsikes god spiller.
Jeg skal se om Gwen har flere baconsurrede blåskjell.
Det blir visst enda en tur til Bobs myntvaskeri.
-Han spiller jo skjorta av oss. -Vi skjønner, Roland.
-Det er ikke tilfeldig at Bob vinner. -Hva snakker du om?
Har dere ikke merket hvordan Gwen sirkler rundt og sender Bob blikk?
-Så satser han høyt og vinner. -Når jeg tenker meg om...
De matchende skjermluene gjør meg mistenksom.
Jeg vil ikke tro på dette, men jeg savner virkelig klokka mi.
Det er interessant å se hva som skjer hvis Gwen uteblir ved neste giv.
Hvis hun kom ut for en ulykke eller noe?
Vi skal ikke drepe henne, Roland. Kanskje hun må gå på butikken.
Jeg vil se om Bobs hell varer uten Gwen.
Det er verdt et forsøk.
Skal jeg ta hånd om det? Jeg er god på risikosituasjoner.
-Nei, jeg fikser det. -Greit, da hjelper jeg til.
Bob, vi snakket nettopp om hvor god maten er.
-Det eneste som mangler... -Gwen må bort.
Det Roland mener-
-er å spørre om hun kan gå og handle noe som er mer...
-Kosher? -Og halal.
-Gwen, du ba om det! -Ja visst, det kan funke.
Og noen glutenfrie alternativer til damene.
Jøss, unnskyld. Jeg tenkte ikke på det.
Roland kan kanskje handle. Han begynner å gå tom for sjetonger.
Greit, jeg kan skysse henne.
-Du bør nok ikke kjøre. -Jeg liker å kjøre.
Det tror jeg ikke!
Nei, jeg liker ikke å kjøre. Ikke på kvelden. Og jeg er full.
-Greit... -Det er ingen fare, jeg kan dra.
Takk, kjære.
Greit. Er det min giv?
David... Så hyggelig at du kom. Stig inn.
Jeg skulle kjøpe noe å drikke i automaten, så...
-Det var en givende dag med din mor. -Hun sa det.
Jeg er veldig fornøyd med sesjonen. Bildene hjemsøker en.
"Hjemsøker"? Det ordet vil hun verdsette.
Hun sa at denne lille reisen skulle være mer av en kreativ diskusjon.
Moren din er en åpenbaring.
Det er sånn hun er ment å vises fram for verden.
Holder du på å bestemme hva noen andre vil ha nå igjen?
Du skal vite at jeg bryr meg om det som skjedde mellom oss.
Terapeuten min sa at jeg aldri bør føle sorg...
- ...men jeg forstår din smerte. -Greit.
Og jeg vil utforske den.
Kanskje til og med fysisk.
-Jeg burde nok ikke... -Det burde du visst.
Som du vil, men jeg kan ikke bli.
Joan, jeg tar sikkert feil-
-men det føles som om de andre damene misliker at jeg er her.
Det gjør de, men ikke vær redd. Vi liker bare Ted veldig godt.
Vi dater ikke.
Men jeg forstår at dere gamle damer vil ha en ung mann for dere selv.
Skatt, vi vet alt om de brutte forlovelsene.
Men jeg skal ikke lekse opp for deg fordi du lot den der slippe unna.
-Eller snoke i hvorfor. -Greit...
Det angår meg ikke, og du har sikkert dine grunner.
Jeg vil bare vite hvem de er.
Aggressivt grep, Joan.
Jeg har i to år prøvd å spleise Ted og barnebarnet mitt uten resultat.
-Skal jeg legge inn et godt ord? -Det utgjør ingen forskjell.
-Vet du hvorfor? -Er hun ikke pen?
Hun er ikke deg.
Du må vel vite at Ted fremdeles er forelsket i deg?
Jeg tror at dere damer er litt forvirret.
Ted og jeg er bare nære venner.
Mannen min og jeg var nære venner i 52 år.
-Får jeg overta? -Ja visst.
Men jeg fortsetter gjerne å danse med en av dem.
Jeg tenkte å danse med Joan.
Damene blir sinte hvis jeg ikke fordeler tiden min.
Jeg skjønner. Da danser jeg med Dot.
Jeg danser heller med moppen.
Greit...
Utrolig at jeg vant med tre sjuere.
Det skyldtes tydeligvis ikke Gwen, Johnny.
Unnskyld?
Det var ingenting, Bob.
Johnny hadde en teori om at Gwen...
Fortell teorien din for Bob, Johnny.
-Tja... -Trodde du at vi jukset?
Nei, overhodet ikke!
Ikke noe ille ment, men jeg trenger ikke å jukse for å dere.
-Men du vinner mye, Bob. -Det er en grunn til det.
Ronnie, når du har en god hånd lukker du kortene veldig raskt.
Ray, når du har en dårlig hånd begynner du å stampe med foten.
Johnny, ditt høyre øyenbryn går liksom opp.
Og Roland... Jeg vet ikke engang om du kan reglene.
Jeg kan ikke alle, nei.
Sannheten er at det meste av overskuddet går til Gwens snacks.
Vi følte at det var en spesiell kveld for oss alle.
Jeg vil bare si at jeg ikke trodde på teorien. Gwen er pålitelig.
-Ray, du stamper med foten. -Greit.
-Moira... -God morgen, Sebastien.
Jeg var oppe hele natten og evaluerte prosjektet-
-og kom til den dystre konklusjonen at du kan ha hatt skjulte hensikter.
Jeg ville fange den ekte Moira Rose.
Bor den ekte Moira Rose i et studio eller et palass?
Jeg har gjort og skal gjøre igjen.
Hvis du vil dra nytte av bildene...
Du får lov til å stole på meg.
Dette verket kommer igjen til å plassere deg på topp-
-av den kulturelle samtalen, med din inspirerende frigjøring.
Jeg vil tro deg, men det går en tykk linje mellom sjarm og drittprat.
Gi meg kameraet ditt.
David?
Sebastien og jeg hadde noen...
...ting vi trengte å snakke om.
Jeg sliter med å avgjøre om jeg er forbauset eller sveket.
Jeg bør nok gå.
Gi meg minnekortet, Sebastien.
Nå begynner jeg å bli bekymret for oss, Moira.
Mener du dette minnekortet?
Jeg skulle kunne gi det tilbake, men det er nok verdiløst.
Det ramlet ut av kameraet ditt og ned i hånden min i går kveld.
Så falt det ut av hånden og ned i drinken min.
Og så trampet jeg ganske mye på det.
Det var hyggelig å se deg, Sebastien. Lykke til med resten av prosjektet.
David, det føles fælt at du ble nødt til å gjøre det for min skyld.
Det var ikke bare for din skyld. Vi vant begge to.
Greit, i kveld skal vi prøve noe nytt.
Spillet heter "Vriåtter". De diamantformete greiene er jokere.
Jeg er glad for at vi er her igjen og har lagt ubehagelighetene bak oss.
Gwen, teriyakikjøttbollene er utsøkte.
-Og burgerne ser utrolige ut. -De er ikke til deg.
-Hva synes du om klokken? -Jeg elsker den.
Tekst: Mikkel Broen www.sdimedia.com