Alexis, jag fick just mejl från din skola.
Till mitt försvar så visste jag inte att han var vikarie. Och inget hände.
Det handlade inte om det. Och vandra inte den vägen igen.
-Nån i din klass har fått löss. -Herregud!
Usch! Det är nog Kelsey. Hon är en sån hästtjej.
Bara för att du inte gillar nåns utseende...
Så elakt! Hon ser inte ut som en häst, hon bara pratar om dem.
-Och luktar lite. -Du kliar dig ständigt.
-Jag är bara allergisk mot kudden. -Nej, du har antagligen löss!
Du kliar dig eftersom du har löss!
Vänta nu, vi bytte ju lakan i alla rum.
Okej... Kan löss hoppa? Kan de hoppa från hennes säng till min?
Kan alla sluta säga "löss"?
Jag måste byta ut alla lakan igen.
Hur vet jag att hon inte gav mig löss?
-Du har inte löss, David! -Ingen här har löss.
Jo, du har! Du har lössen!
Gå till affären och skaffa nåt motmedel genast.
Jag måste byta ut alla lakan igen.
Det var sista medlidandeselfien med Kelsey...
Håll dig borta!
-Det är vaktmästaren. -Hejsan.
Jag ska bara byta lakan.
-Sängen är ju redan bäddad. -Jovisst.
Men vissa gäster föredrar både morgon- och kvällsbyten.
De här är lite tyngre, för sömnen. Så om ni inte har nåt emot det...
Det behövs inte. Vi har inte ens rört lakanen.
-Bra, bra, bra... -Varför är det bra?
Det innebär att ni har en fullspäckad dag.
-Full fart. -Jaha.
Och du har håret i hästsvans. Det är ju fantastiskt.
Med det menar jag att det är väldigt varmt ute.
Då får nacken en chans att andas.
-Vi var precis på väg ut, så... -Då var det ju bra tajming.
Då kan vi följa er ut.
Var det ett ja till lakansbytet?
-Nej tack, det är bra. -Efter er.
-Då lämnar vi alltså allt som det är? -Ja.
Förlåt att jag är sen. Det var en körig morgon.
-Hur mår du? -Tack, bra.
Det är trevligt att se dig.
Pratar du med mig? Jag är inte van vid en sån vänlighet.
Vi har ju inte setts på flera veckor, så det är trevligt att se dig.
Jag ignorerar det passiv-aggressiva och gläds åt att vi båda arbetar nu.
-Oprah skulle vara stolt över oss. -Så kan man också se det.
Vet du vad som vore superkul? Om vi hängde hos dig ikväll.
-Hos mig? Du har ju aldrig varit där. -Exakt.
Du sa ju nyss att vi har umgåtts för lite och att det har stört dig.
Det sista minns jag inte.
Jag tänkte mig ett sent kvällshäng eller en platonisk översovning.
Vad har du på huvet?
En mössa. Jag provkör den för butiken.
Och vad pågår under mössan?
-På andra sidan. -Jaha. Det är en duschmössa.
Det har alltså inget att göra med lusutbrottet på motellet?
-Din pappa ringde nyss. -Jag vidtar förebyggande åtgärder.
Jag har inte råd att låta butiken drabbas av löss.
Det funkar nog inte så.
Bara för att förtydliga: Din platoniska översovning-
-har alltså inget att göra med att din syster har löss?
Det är nästan helt korrekt.
Godmorgon!
-Vem ska berätta för henne? -Jag tar hand om det här.
-Har jag fått sparken? Ska jag gå? -Nej.
-Jag ska inte ställa till en scen. -Du har 3,5 år kvar.
Vem håller räkningen?
Moira, jag vet att förskönandet av staden är din grej.
Därför vill du nog veta att vi ska anlägga en blomsterträdgård.
-Och det blir bättre! -Det måste det nog bli.
Vi ska namnge den efter dig.
Titta där, total chock!
Jag är smickrad bortom allt förstånd, men pengarna kan nog användas bättre.
Förbättringar av vägar, gatlyktor, parker, trottoarer, trafikljus...
Du förstår inte hur ovanligt det är att få nåt döpt efter sig här i stan.
Visst, hela stan är döpt efter mig.
-Och Bob härborta, han har sin bänk. -"Bobs bänk".
Ronnie har sitt rekreationscenter.
Det är en utomhustennisbana. Och ifjol stals nätet.
Hon håller en låg profil.
-Centret är ett nav för ungdomarna. -Det är bänken också.
Även om jag gärna vill bidra till stadens befolkningstillväxt-
-via tonårsgraviditeter, så måste jag avböja.
Raring, det handlar om ditt arv.
Ditt namn kommer för evigt att förknippas med stans namn.
Jag tror inte att det hjälper.
Jag uppskattar verkligen gesten.
-Innan du säger nej... -Nej.
Nåväl. Det här är en stor grej, Moira.
Att vi gör det här för dig.
VETERINÄR
Alexis? Jag räknade inte med dig idag.
Jag hade inte tänkt komma, men dina skåp var så oorganiserade.
-Det är lördag. -Jag vet.
Det andra skälet är att jag stötte på en av våra klienter.
Hennes hund har löss, och nu är hon rädd att hon har fått löss.
Vem var det?
Mary...deth. Meredith. Hon är ny, så du kanske inte minns henne.
Halvlångt, vågigt hår...
-Vill hon ha min hjälp? -Nej, hon skäms för mycket.
Jag sa: "Mary-deth Meredith"-
-"du behöver inte skämmas. Du är fortfarande attraktiv."
"Det är bara löss. Köp schampo och fixa det."
Okej... Saken är den att man inte kan få löss av hundar.
De har en annan sorts löss.
Vad ska hon använda? Medlet mot loppor?
Nej, hon kan använda lusschampo. Men bäst är att kamma ut dem.
Fördelen är att de bara dras till ren hårbotten-
-så hon behöver inte skämmas.
Dessutom är jag lite av en samuraj med metallkammen, så...
Är du säker? För hon ville inte vara till besvär på helgen.
-"Besvär"... Jag är säker. -Då ska jag framföra det.
-Du vet att det gäller mig, va? -Jo, jag fattade.
Tack, du är en gullig liten veterinär.
Liten? Jag tar 100 kilo i bänkpress och det gör ingen liten...
-Ted! -Okej!
Kan du sortera kroppsmjölken efter storlek?
Kan man dricka de här?
Det är flytande fuktkräm. För kroppen.
Så nej, man kan inte dricka dem.
-Frågade du också om drycken? -Det står ju "kroppsmjölk"!
Jag sa åt David att etiketten var vilseledande men han insisterade.
Vad var det du sa?
"Alla med ett uns sunt förnuft fattar att det inte är mjölk."
Vad skulle kroppsmjölk vara om inte mjölk för kroppen?
-Du är Stevie, va? -Ja.
-Patrick. Jag har hört om dig. -Inget är sant.
Det fattar alla med ett uns sunt förnuft.
Jag gillar honom.
-Jag gillar dig. -Är det så här det ska bli?
Vi har för mycket att göra för att hinna med obalanserad social dynamik.
-Har du duschmössa på dig? -Alexis har löss.
Jag vidtar förebyggande åtgärder.
Genom att bära en av våra mössor, som nu är osäljbar.
Han har inte löss, jag kollade.
Duschmössan är nog mer av ett modeval i nuläget.
Men du bor fortfarande med nån som har löss.
Att du inte har det nu innebär inte att du inte kan få det när som helst.
-Vill du att jag ska få löss? -Nej. Var bara försiktig.
Du kan sova hos mig ikväll om du behöver.
Tack, men Stevie erbjöd mig att sova hos henne i morse, så...
Får jag sova hos dig?
Det här är jättekul för mig. Jag har jättekul.
Det här trodde jag väl aldrig, John. Du har blivit så domesticerad.
Vi har haft en tuff dag här, Moira.
Det här kanske muntrar upp. Rådet vill namnge en trädgård efter mig.
En trädgård? Så smickrande. Ännu en fjäder i hatten för dig.
Jag har lämnat nog med arv efter mig. Jag har teatern i Pasadena-
-mitt stipendium i Phoenix, David och Alexis...
Men en trädgård är ju trevligt. Tänk efter innan du avböjer.
-Jag har redan avböjt. -Jaha.
Okej.
Men för en månad sen-
-hörde Lucy Albion-teatern i Pasadena av sig...
Jag vet inte vad det är.
-Förr hette den "Moira Rose..." -Nej! Säg det inte!
Har de avlägsnat mitt namn? Vem fan är Lucy Albion?!
En vaktmästarvolontär som dog ifjol.
Och när tänkte du upplysa mig om det här?
Du är ju känd för att överreagera på dåliga nyheter.
Jag trodde du skulle ta det bättre efter att ha hört om trädgården.
-Jag berättade det ju nyss för dig. -Ja...
John, bad du Roland och Bob att döpa en trädgård efter mig?
Nej!
Nej, de ville döpa den efter dig.
Efter att jag erbjöd mig att stå för plaketten och det mesta underhållet.
Jag tror inte mina öron.
Jag trodde bara att en egen trädgård skulle lindra smärtan efter teatern.
Jag vägrar ta emot medlidande och enfaldiga trösteord från dig!
-Jag tyckte att det var en fin gest. -Nej, du! Vad mer har du dolt?
Inget!
-Alexis har löss. -Va?!
Du rakade väl hennes huvud? Vi får ge henne en peruk.
Men inte en av mina! De måste läggas i lådor nu!
Jag har tagit hand om allt, Moira.
-Och tänk om gällande trädgården. -Försent!
Blotta tanken äcklar mig lika mycket som vår dotters hårbotten!
Och jag som var rädd att du skulle överreagera...
Vad gör ni härinne?
-Ni bad mig byta lakan. -Nej, vi sa åt er att låta bli.
Jaha, sa ni "låt bli"? Jag var helt säker på att jag hörde annat.
Men när jag ändå är här...
-Låt sängen vara, är ni snäll. -Som ni vill.
-Vad är det som pågår? -Vad som pågår?
Tja, min...
Nåväl, min dotter och jag gjorde i ordning rummen tidigare-
-och det visade sig att hon hade löss.
Jag bytte lakan för att inte chansa.
-Vi vet hur det känns. -Vår sexåring hade löss ifjol.
-Hur gammal är din? -28.
Jag kollade din hårborste och det är ingen fara.
-Kollade du min hårborste? -Det ingår i servicen.
Varför sa du inte att du hade löss?
Ett kryp föll från mitt huvud och ner i min lärobok i morse.
Det var så vidrigt.
Jag ville inte att du skulle se mig som nån vältränad krypkvinna.
Jag har sett värre. Loppor, fästingar, mask...
-De satt i och för sig på husdjur... -Ted!
Jag menar bara att det kunde ha varit värre. Jag kunde ha behövt raka dig.
Du är väldigt bra på det här. Det påminner om när jag var i Bangkok.
Det fanns en otrolig resto-lounge-
-vars specialitet var tahitisk mat och hårbottenmassage.
Jag vet inte vad som är äckligast-
-det jag gör nu, eller restaurangkonceptet.
Det var en resto-lounge.
På tal om Thailand...
Det här är nog det mest intima som jag har gjort med en anställd.
På tal om Thailand, så har vi nog gjort mer intima saker än det här.
Jag menade medan de var anställda.
Inte för att jag skulle göra det här för nån annan.
-Åh, tack. -Det är faktiskt rätt äckligt.
-Du sa att det inte var så farligt. -Det finns några stora rackare här.
Jag skojar!
Kanske inte... Nej då, det är ingen fara!
Det var bara mamman, Vi fick henne.
Hej. Jag kan inte tacka dig nog som bjöd in mig.
Tacka dig själv för det.
Det är mycket finare än väntat. Jag trodde att du levde under jord.
-I typ ett skyddsrum? -Nåt liknande.
Så fint du har fixat här! Titta på alla saker!
Titta på ramen på väggen som du har hängt dit.
-Titta på Sarah McLachlan-affischen! -Dissa inte Sarah.
Vem dissar henne? Jag följde Lilith Fair i två somrar.
-Två tandborstar. -Det här är anledningen...
...till att jag inte borde ha låtit dig tvinga mig att låta dig bo här.
-Behöver du två tandborstar? -Ja, det gör jag.
Jag kanske dejtade nån för ett tag sen och glömde kasta hans tandborste.
Du har aldrig berättat om det kapitlet av ditt liv.
Det hade jag nog gjort om du inte vore "så upptagen med butiken".
Var det där en vek bekräftelse på att du saknar mig?
Nej, det var det inte.
För jag håller med. Vår sociala situation är inte idealisk-
-men vi blomstrar båda yrkesmässigt och det anser jag bör firas.
På tal om det, var är drinkarna? I den här saken?
-Kylskåpet? -Är det här...
-Okej. -Bara...
Jag ser bara två skalade, hårdkokta ägg i en påse. Bör jag bli orolig?
-Vodkan är i frysen. -Jaha, i frysen.
Där har vi henne... Titta på henne!
Vilken gåva.
-Moira! -Hej.
Jag ville bara gratulera till trädgården.
Så vänligt av dig, men jag avböjde.
-Jaså? -Ja.
Jag må älska rampljuset, men ibland bör man stå åt sidan.
Det förvånar mig. När jag fick mitt namn på den barnsäkra lekplatsen-
-blev jag överlycklig.
Ja, det kan vara upplyftande när hyllningen matchar insatsen.
Mitt namn prydde en teater, damernas omklädningsrum på en golfbana...
-...och en väg. -En hel väg?
Inte vilken som helst. En livräddande väg för utryckningsfordon.
Som en brandväg?
Tekniskt sett så kallades den "Evakueringsrutt 14".
Men vi som var insatta kallade den ömt för "Moira Rose Boulevard".
Moira, att ha ditt namn på en liten lokal trädgård-
-förminskar inte dina övriga otroliga bedrifter.
Man skulle kunna tro det. Men just denna hyllning-
-köptes av min make i ett försök att blidka mitt ego.
Och hur skiljer det sig från de övriga gångerna?
Visst går filantropi och erkännande alltid hand i hand, men...
Det här var inte vad du önskade dig-
-men det skulle nog glädja Johnny att få glädja dig.
Titta bara på Roland. Varje år köper han kokosmakroner till mig-
-och jag har inte hjärta att säga att jag är jätteallergisk.
Varje alla hjärtans dag får jag utslag.
Ifjol svällde halsen nästan igen.
Jag borde inte ha ätit de där äggen.
Jag är instängd under en filt med dig, i vetskap om att du åt dem.
-Patricks kyl är säkert fullproppad. -Vad ska det betyda?
Att han har ordning på sitt liv.
Han vore nog ett passande parti, Patrick...
Jag antar det.
-Vadå? Han är min affärspartner. -Är inte alla det?
-Vad håller du på med? -Ni verkar bara komma så bra överens.
Ja, eftersom vi gör affärer ihop och kompletterar varann yrkesmässigt.
Men han erbjöd dig att sova hos honom.
Ja, för att han till skillnad från oss två är väldigt generös-
-och inte har några dolda motiv.
-Varför är du då här och inte där? -För att du frågade först.
-Det gjorde jag inte. -Det skulle kännas skumt.
Varför det, om det inte är nåt på gång?
För att vi jobbar ihop och jag inte vet vilka hans preferenser är.
Du lär inte få veta om du sover över hos mig.
Vi skulle knappast dela säng. Jag skulle ligga i ett gästsovrum.
-"Gästsovrum"? Är han Bill Gates? -Ja, han är Bill Gates.
-Jag tror på det här. -Det finns inget att tro på.
-Du verkar lite nervös. -Det är nog äggen.
Läser jag rätt?
"Moiras ros trädgård."
Jag tvekade lite över namnet och kan nog ha förvirrat gravören.
"Moiras ros trädgård."
Trädgården är alltså tillägnad en ros som Moira äger?
-Det är nog för få skiljetecken. -Jag ser ingen ros i trädgården.
-Det finns inga rosor. -Eller är vi rosorna?
-Jag ska ordna rosor till trädgården! -Okej...
-Vad betyder siffrorna? -Det är ju mammas födelsedag.
Det är de fyra sista siffrorna på er fars kreditkort.
Beställningsformuläret var komplicerat, med mycket att fylla i.
Jag hoppas att du fick ett bra pris.
Det är per bokstav, så han betalade extra för s:et.
Nu räcker det. Det är ändå en stor ära för er mor, inte sant?
Inte sant?
Så när vi dör, kommer vi alla att begravas här då?
Text: Anders Enerlöv www.sdimedia.com