ROSEBUD MOTEL
Det kaller jeg en fin morgen! Det blir fullt hus igjen i kveld.
Det begynner å gå i riktig retning nå. Høye bølger.
Ja, bølger av velstand formelig slår ned overalt rundt oss.
Snart. Bare vent.
Hei! Gode nyheter?
-Det ligger en død mann på rom 4. -Hva?
Hva mener du, død mann på rom...? Kom inn, kom inn.
Hørte jeg det jeg tror jeg hørte? Er noen drept?
-Nei... -Nei, John. Nei.
Jeg har tålt så mye traume de siste årene.
Jeg vil ikke bo på et åsted!
Ingen er blitt myrdet.
Jeg skulle gjøre rent på rom 4, og en eldre mann sov i senga.
Men en evig søvn.
Uten å ha betalt for rommet.
Det er litt for tidlig å fleipe om.
Beklager, så du nettopp en død mann?
-Hvordan så denne mannen ut? -Jeg vet ikke, gammel.
-Som John, eller gammel-gammel? -Er det relevant? Han er død.
Gjestene må ikke få vite at det ligger en dauing på et rom.
Ligger det en død mann i et rom?
Jeg visste at noen ville bli myrdet her. Jeg pakker, når flytter vi?
Vi flytter ikke. Ro dere ned, ingen er blitt myrdet.
Den gamle mannen på rom 4 døde alene i søvne.
Det høres verre ut enn mord.
Stevie, vet vi hvordan mannen døde?
-Ser jeg ut som en rettsmedisiner? -Det vil du neppe ha svar på.
Hver gang motellet er fullbooket, så dør noen.
Vi har bare vært fullbooket én gang.
Så, du og Patrick satt i bilen hans, og du bare kysset ham?
Hvilken del av det forstår du ikke?
-Og han var med på det? -Ja.
-Sa han at han var med på det? -Kutt ut nå.
Du var på meg om Ted, og så kliner du med din forretningspartner-
-så fort han kikker ut av skapet?
Dette er den sunneste første dagen i en relasjon jeg noensinne har hatt.
Patrick er virkelig en søt fyr.
Så ikke ødelegg det.
Fint at dere er her.
Vi trenger rommet deres, så dere får pakke sammen.
-Nei. -Absolutt ikke.
Vi er fullbooket. Vi rekker ikke å flytte liket-
-og desinfisere rom 4.
-Alt du sa nå, gjør meg kvalm. -Jeg er enig med David.
-Vi må gå videre. -Sa jeg det?
Vi kan ikke bruke tid på det som har skjedd.
Det gjør vi ikke, vi prøver å finne en løsning.
Og familien må hjelpe til.
Gjestene kan ta deres rom.
Det tar en dag å pakke parykkene til moren deres.
Utenkelig. Ingen av dere er trent.
Vi trenger rommet. Sleng sakene deres i en bag og kom inn til oss.
Jeg har aldri kastet saker i en bag før, det vil ta en stund.
Og jeg sover et annet sted. Hvor som helst, faktisk.
-Ja, i et telt i veikanten. -Nå holder det, kom igjen.
Ja, vi har mye å gjøre.
Dessverre er jeg opptatt på annet hold og kan ikke tilby hjelp her.
-Jeg hater å forlate deg..! -Jeg vet det, du er opptatt.
Rommet skal være ryddet på en time.
Jeg trenger renseriposer og noen hengelåser.
Roland kjenner en som jobber for rettsmedisineren.
-Fortalte du Roland det? -Ja.
Jeg sprang på ham, og han spurte hvordan jeg hadde det.
-Absolutt ikke bra, Stevie. -Jeg fikk panikk.
Man kan ikke stole på Roland når det gjelder noe.
-Ja... -Hei!
Skal dere sjekke ut?
Hei, Johnny. Stevie. Jeg har gode nyheter.
Mr. Rose sjekker ut en gjest nå. Avvent litt med de gode nyhetene.
Ja visst, jeg skjønner. Da skal jeg bare si:
Angående "toalettet", som døde på rom 4,-
-så kommer "rørleggeren" om noen timer.
Han skal gjøre ferdig en obduksjon først.
Ødelagt toalett.
Hva sa rettsmedisineren?
-Gutta er her mellom 16.00-17.00. -Det duger ikke.
Gjestene får ikke se et lik dras ut herfra.
Hold gjestene på rommene.
-Hvordan da? -Kan rommene låses utenfra?
Vi låser ikke inn våre gjester, Roland.
De klarer seg nok.
Jeg så mange døde mennesker som barn,-
-og jeg vil påstå at jeg ble ganske normal.
DYRLEGE
Takk.
-Alexis. -Hei, Ted.
Har en masse dyr dødd? Hvorfor ser alle så triste ut?
Nei, alle disse glade menneskene har søkt på din gamle jobb.
Jeg sa akkurat opp.
Det lyder negativt, jeg synes at vi hadde det hyggelig på jobben.
-Vi hadde det hyggelig sammen. -Uansett. Hva gjelder det?
Jeg vil bare takke for at du kom på festen min.
-Det var søtt av deg. -Det var så lite.
-Her. -Takk.
Så har jeg et spørsmål.
Jeg svarer gjerne på det, men jeg er midt oppe i intervjuer...
Jaha, ja visst. Da skal jeg bare...
Jeg jobbet faktisk her. Dette var mitt arbeidsbord.
Når du likevel er her, kan du være med og intervjue folk.
Ja visst.
Bare så dere vet det, fikk jeg jobb her-
-uten noen som helst dyreinteresse. Så dere har allerede et forsprang.
-Ok. -Ha det gøy.
-Hei. -Hei.
-Noen har hatt det travelt. -Ja, jeg fikk ikke sove.
Jeg tenkte på...greier. I går...
-Angrer du? -Nei, hvorfor skulle jeg gjøre det?
Jeg spør av gammel vane.
Jeg angrer ingenting. Det føles bra.
Som om en tyngde er løftet fra mine skuldre.
Det er nytt, mye å bearbeide...
Du, et forslag: Hva med at jeg ligger over hos deg i natt?
Det skjer ting på motellet...
Beklager, jeg har nok ikke vært så tydelig.
Det blir å gå for fort fram.
-Ikke ligge over som i ligge over... -Jeg vil være ærlig om mine følelser.
Du er mer erfaren enn meg, men for meg...
Herregud, nei! Eller jo, det er jeg.
-Men jeg antyder ikke at vi bør... -Plingpling!
Hei, Mrs. Rose!
Vi kan vel prate om det senere?
Det er en misforståelse... Kan jeg hjelpe deg?
Det er så stille her. Er det et godt tegn?
Du var jo opptatt og kunne ikke hjelpe til med lik...den greia?
Du skulle se kalenderen min, jeg er overlesset med møter og gjøremål.
-Hva gjør du her? -Vet du hva jeg vil ha? Te.
Vi selger ikke te.
Jeg skal til kafeen, jeg kan hente en kopp te til deg.
-Det trengs ikke. -Så hyggelig!
-Takk, Peter. -Patrick.
-Noe annet? -Nei, takk. Bare en scone.
-Du mener te? -Hvorfor ikke? Takk.
Jeg hadde en viktig samtale med min forretningspartner, så...?
Jeg har ingen annen å henvende meg til.
Det er nok ingenting, men jeg tror at jeg har drept en mann!
Sist jeg slet med så tunge følelser-
-var da jeg spilte Lady Macbeth under "Shakespeare til havs"-uken.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre, for du har ikke sagt hva som skjedde.
En te til deg.
En caramel macchiato, lettmelk, søtningsmiddel og kakaopulver.
-Du er da rask. -Takk.
-Jeg tok en scone også, i tilfelle... -Man må kunne unne seg.
Han vil gjøre det slutt med meg, så kan du bare...?
Hvor skal jeg begynne?
-Jeg våknet i går, pigg og frisk... -Begynn senere.
-Jeg visste ikke hvor dagen... -Spol framover.
En eldre mann spurte om jeg hadde noe smertestillende.
-Og? -Jeg sa at jeg ikke hadde noe.
-Ok? -Men jeg hadde det.
Jeg hadde flere små prøvepakker.
De lå i en skål på apoteket.
Jeg ga ham ingen, og plutselig er han død!
Hvorfor ga du ham ingen?
Jeg kan knapt tilstå for meg selv-
-at jeg samler på prøvepakker med hodepinemedisin,-
-enda mindre avsløre det for verden.
Det er livet mitt nå. Jeg drepte noen for en gratispille!
Vet du om pillen hadde reddet livet hans?
-Det får retten avgjøre. -Retten?
Nå vet jeg om dette, så er jeg medskyldig da?
Prat meg bort fra stupet, Ikke dytt meg.
-Kan du se deg dette i fengsel? -Får jeg avbryte?
Jeg skulle ikke lytte, men din stemme klinger så vakkert.
Mrs. Rose, jeg kan forsikre deg at du har ingenting å være bekymret for.
Takk, men jeg beroliges ikke av blidgjørende plattheter.
Du har ikke lov til å gi gjester legemidler.
Du ga ham ingenting, og er derfor fri fra ansvar.
Da så.
-Takk og pris at du er her, Pa... -...trick.
-David lar seg så lett dras med. -Jeg vet det.
Da vender jeg tilbake til åstedet som jeg ikke var delaktig i.
-Skal jeg slå det inn i kassen? -Brien jeg kjøpte her var altfor dyr.
-Så nå er vi kvitt. -Det funker ikke sånn.
Alexis hadde rett, han er søt.
Takk.
Hei! Vi kikker bare innom for å se at dere trives her.
-Det er som det er. -Utmerket.
Skal dere ut, eller blir dere på motellet i dag?
Min sønn skal sove middag nå.
-Han blir gretten ellers... -Min sønn er likedan.
Vi vil invitere deg og din sønn til vår happy hour-
-i motellets lobby mellom 16.00-17.00.
-Skal min sønn gå på happy hour? -Feil ordvalg.
Vi kaller det familietimen, hvis det føles bedre.
Er det flere barn der?
-Jeg tror... -Nei.
Men en av våre gjester jobber i et steinbrudd.
Han har sikkert mange morsomme historier.
Alle barn liker jo steiner. Kanskje han får ta med seg en hjem.
-Jeg skal tenke på det. -Det er obligatorisk.
-Obligatorisk? -Feil ordvalg igjen.
Ikke obligatorisk, men det koster å utebli.
-Så du må likevel betale. -Hva?
Vi kommer innom og eskorterer dere til lobbyen.
Legg din sønn, men sørg for at han er våken klokken 15.55.
-Ha det så lenge. -Takk.
DYRLEGE
Tusen takk, vi hører fra oss.
Noen av spørsmålene dine var sjokkerende effektive.
Tenk at folk tar imot en cocktail fra en total fremmed.
Takk.
-Og Paul er allergisk mot katter. -Det var hyggelig å hjelpe til.
Det blir ikke det samme her uten deg.
Du hadde noe spesielt, jeg kan ikke sette fingeren på det.
-Takk. -Selv takk.
Takk skal du ha!
Du ville spørre om noe.
Ja, det har skjedd noe ekkelt på motellet.
Jeg lurer på om jeg kan ligge over hos deg i natt?
Det hadde gått bra, men jeg har en date i kveld.
Kult.
Jeg kan sette igjen sakene mine og vente...?
Det kan være sånn at...
Kanskje vi trenger leiligheten en gang i løpet av kvelden.
En gang i løpet av kvelden... For å ha sex!
Jeg trodde at du var singel.
Det er Heather, kvinnen med katten.
Som alltid vil at du vasker katten.
-Var ikke det noe useriøst? -Ja, men så ble det litt mer.
Bra for Heather!
Tørst, liten sak, hva?
Ok, ok. Da får jeg vel nå.
Alexis, vent.
Hvem ville du ansatt?
-Jeg likte han med brillene. -Jeg også.
-Eller han med akne. En av dem. -Greit.
Hun med den fettete fletten var også bra.
Da har jeg litt å tenke på. Takk. Alexis.
STOPP FØR KRYSSET
APOTEK
-Fortalte du moren din om oss? -Nei.
Jeg sa det til Alexis, hun har trolig sagt det til mamma.
-Hør her... -Nei, du skal høre her.
Beklager, det lød skarpere enn ment.
Jeg vet hvordan dette ser ut.
Særlig når du akkurat sa at du vil ta det langsomt.
Men at jeg vil ligge over hos deg...
-...har med motellet å gjøre... -Jeg vet det nå.
Unnskyld at jeg antok at du ville overnatte for...
...å ligge med meg.
Det var bare på grunn av omstendighetene.
Den døde kroppen på...
Da du kysset meg...
Det føltes som første gang.
Alt det man skal føle, det følte jeg i går.
Når vi er ærlige med hverandre, var det type min første gang også.
Jeg har kysset tusenvis av mennesker.
Men ingen jeg brydde meg om.
Eller respekterte, eller syntes var fin.
Det er som om vi begge starter på noe nytt.
Takk, David.
Jeg synes også at du er bra.
-Jeg sa "fin". -Jeg vet det.
Du må si fin.
-Du er bra. -Ikke det samme.
Hallo, alle sammen. Velkommen.
Vi byr på kanelboller og vodka.
Det føltes festlig på en skandinavisk måte.
Dette er en fantastisk mulighet-
-for alle gjestene å bli kjent med hverandre.
Kommer noen av dere utenbys fra?
Det er rimelig, dere bor på motell.
Å, Frank er her! Han jobber på steinbruddet.
Tok du med noen steiner til barna?
-Nei, jeg tok ikke med noen steiner. -Ingen steiner? Nei vel...
Herrene der ute trenger et par minutter til.
Jeg håper at vår service...
Hei på dere! Hei, alle sammen!
For et glitrende hav av håpefulle ansikter.
-Min herlige kone Moira. -Vi vil gå ut.
-Ut... -Det er klart at dere vil det.
Hvem vil ikke gå ut?
Men det er viktig å verdsette det som skjer innendørs også.
I slike stunder påminnes man om at vi fortsatt lever.
Ta aldri det for gitt.
Den ene dagen ber du om en pille, neste dag dør du i søvne.
-Det er vel ikke noe... -Ingen vet når vi skal dø!
Eller muligens bli mistenkt, og så frikjent for en annens død.
Så, drikk opp, gå ut og lev livet deres!
Takk for at dere kom hit og nøt gratis forfriskninger.
Sett igjen koppene, vi er ikke i Vegas.
Tekst: Marion Larsen www.sdimedia.com