-Här är hon! Direkt från tryckeriet. -"Alexis Rose".
-Vad är det för streck? -Vi måste nog byta färgpatron.
Det här påminner om diplomet du fick när de tog ut tandställningen.
Vilken dag det var.
Men tandregleraren hade en bättre skrivare.
Ägnade David fyra månader åt att ta examen?
-Vi är lika stolta över dig, Alexis. -Vi ska se vad det står.
"Elmdale College. Alexis Rose, för marknadsföring och..."
Ser ut som ett stavfel.
-..."Pubis relations." -Vad? Ge mig den!
-Det är bara ett stavfel. -Är det?
Förminska inte din systers bedrift. Hon sa inget till dig hos dr Lasky.
-Jag ville rama in det. -Det ser bra ut.
CAFÉ
Du har på dig en skinnskjorta mitt i sommaren.
-Ser bra ut. -Tack.
-Du ser redo ut. -Det är jag.
Vet du vad du ska säga?
Jag går in och säger att jag är redo att bli ihop med honom igen.
Det skulle du säga för två dagar sen, och här sitter vi.
Jag ville vara säker på att jag är redo, för oss båda.
Fint armband.
-Fick du det av Patrick? -Kanske.
Så du väntar inte för att han överöser dig med gåvor dagligen?
Det är rena slumpen. Jag samlar kraft-
-för att bli sams med honom så att vi kan ha en framtid ihop.
Jag vet många som blir glada om ni blir sams igen.
Jag är rörd och tacksam att vi har allas stöd.
Ja, det. Och du har varit en smula efterhängsen den sista veckan.
Det är nog fel ord. Klängig?
Där ser man. Alla ska få sova gott inatt-
-för jag gör det här nu.
-Lycka till. -Tack.
Och jag har saknat honom massor.
Jag ser fram emot att inte inte vara ihop med honom.
Jag vet.
Du ska inte vänta en dag till?
Man vet ju aldrig vad som kan dyka upp utanför dörren.
Jag ogillar insinuationen.
Men om ett paket kommer, så får du ta in det.
-Hej! Får jag prata med dig? -Alltid! Bara inte nu.
Kommunstyrelsen ska avgöra vem som får-
-det första distriktstäckande konst- och kultur-bidraget.
Jag vet, därför vill jag ge dig det här.
Vad, om man får fråga, är den här samlingen ord för nåt?
Från och med idag kan du kalla mig Alexis Rose-
-grundare och CEO av Alexis Rose Communications.
Underbart, Alexis.
Det här är min första affärsproposition.
Jag ska söka konst- och kultur-bidraget.
Jag vet ingen kvalitetsbasker jag hellre har på min sida.
Men jag tror att styrelsen redan har en favorit.
Jag önskar att jag hade vetat att det var riggat.
Låt höra din hisspitch. Men jag måste av på första våningen.
Okej. Det är singelkväll på caféet.
Tanken är att samla folk från närliggande samhällen-
-för romantik och tilltugg.
Man hyr in personal och dejtingcoacher för en helkväll.
Jag förstår att urvalet är magert här på landet.
Men du kan inte be kommunen missbruka offentliga medel-
-för att själv hitta en ny lekkamrat.
Det har inget att göra med att jag är singel.
Singelmarknaden är väldigt lukrativ.
En liten stad på Irland har en singelvecka varje år.
Den är så populär-
-att hela årsbudgeten subventioneras av intäkterna från den.
Det är ett tappert första försök.
Låt hjulen rulla.
Som irländare säger:
Det är en baggis att mosa murphy med kärlek.
Godmorgon.
Nåt levererades till dig nu på morgonen.
Vem är det från?
Kortet kan vara en ledtråd.
"Grattis, månadens bästa arbetare." Sen när gör vi det här?
Sen två månader tillbaka. Jag vann förra månaden, bjöd mig på lunch.
Jag skojar. Det är en liten bonus för ett väl utfört arbete.
Jag vill ju inte verka otacksam.
Det här ser ut som smink.
-En portfölj med smink. -Bästa sorten.
-Och du tänkte på mig för att...? -Du förtjänar det.
Jaha. Jag ska spara det för ett speciellt tillfälle.
Nej, du kan använda det varje dag.
-Det sa hon i butiken. -Tack.
Stevie, glömmer du inte nånting?
Jag vet inte hur jag ska tacka dig.
Ditt leende är allt jag behöver.
-Hej. -Hej.
Så, efter en tid för mig själv...
...så vill jag komma hit och säga...
David, jag måste be om ursäkt.
Jag har inte låtit dig vara ifred med alla sms och presenter.
Jag var upprörd, det var en reaktion och jag trodde jag gjorde det rätta.
Istället kvävde jag dig när du bara ville vara ifred.
"Kvävde" är ett starkt ord...
Det var själviskt och desperat och jag skäms.
-Det är inget att skämmas för. -Jo, det är det.
Det har varit mycket här och jag tror att du har rätt.
Vi borde fokusera på rörelsen och inte skynda på det andra.
-Det har jag inte sagt. -Det behövde du inte.
Genom din tystnad sa du väldigt mycket.
Jaha. Så du vill fokusera på butiken?
Det är nog en bra idé.
-Men det är skönt att du är här igen. -Okej.
Så...
Jag arkiverar Rays "skinka och musselgratäng"-
-i högen med kommer aldrig att hända.
Efter alla ojämförbart korkade idéer-
-vibrerar plötsligt rummet av förväntan.
Känner vi det?
Det är nästan som om vi bygger upp till en oundviklig klimax.
Här har vi ett förslag. "Obetitlat Moira Rose-projekt".
Jag vill att vi blundar-
-och ser framför oss 300 tunnland välansad gräsmatta-
-med skulpturer från några av världens främsta kulturikoner.
Till vänster, en nyckfull gestalt av David von Schlegell.
Till höger, ett lekfullt abstrakt av Isamu Noguchi.
Rakt fram ansätts sinnena av en Magdalena Abakanowicz.
Föreställ er nu en än mer praktfull konstpark-
-precis där ni bor!
Låt mig ödmjukt presentera Rosewood.
Ingen uppskattar Noguchi mer än jag.
Men jag talar nog för alla här-
-när jag säger lycka till med att få tag på en Von Schlegell.
Eller hur?
Vi måste vara realistiska med vad vi kan klara av.
Och vem avgör vad vi klarar av?
En liten stad i Skottland, knappt större än en fingerborg-
-tjänar miljoner på en veckolång singelfest.
Om det funkar för de ökänt oorganiserade skottarna-
-så kan vi sikta på nåt jämförbart storskaligt.
Det var en bra idé.
Tack! Ronnie är med på Rosewood.
Nej, jag gillar singelfesten.
Nej, det var bara ett exempel på hur Rosewood kan sätta oss på kartan.
Vi stoppar ned Rosewood i lådan för tillfället.
-Jag gillar singelidéen. -Nej.
Staden behöver singlar.
Öppna plånböcker, öppna för det mesta.
Jag röstar för singelveckan.
-Vilka är med? -Jag.
Okej.
Använd gärna skrivaren när du vill.
Tack.
Det är några kvitton för affärskort och lite olika brevhuvud.
Samt motiverande citat från Buzzfeed för tjejchefer under 30.
Jag ska göra nåt okaraktäristiskt och be om ditt råd.
Är det nåt fel på hur jag ser ut?
-Har nån sagt nåt om din hållning? -Vad?
-Arbetarskjortorna? -Nej.
Bäst att du säger vad du pratar om.
Din pappa köpte en hel väska med smink åt mig.
Nej, nej.
Han föreslog att jag sminkar mig varje dag.
Jag har svårt för att inte ta det personligt.
En sak ska du veta om pappa.
Rar liten farbror. Ger de sämsta presenterna.
Nu känns det lite bättre.
David fick en basketplan på sin bar mitzva.
Jösses. Okej.
Enda sättet att träna bort det är att visa honom hur fel gåvan är.
David tvingade oss att se på när han kastade mot korgen-
-tills en boll studsade honom i ansiktet.
Det gick bra, för det enda David önskade sig var att operera näsan.
Planen togs bort nästa dag.
Och han gav mig ett tennisarmband av diamanter när jag fyllde 16.
-Illa? -Jag vet.
APOTEK
Jag gör klart här om du vill ta lunch.
-Vadå? -Säg det du.
Jag gör klart här själv, vi behöver inte vara två.
Ska du inte äta lunch, eller ska vi gå i skift?
Jag försöker bara vara professionell. Vi får försöka vänja oss.
Jag vill inte vänja mig. Jag vill inte låtsas vara arbetskamrater.
Vi är arbetskamrater.
Jag tyckte bättre om när vi var mer än det.
-Jag försökte göra vad du vill. -Du lät mig inte säga vad jag vill.
Jag ville bli ihop igen för flera dagar sen!
-Ja. -Varför gjorde vi inte det, då?
Jag har aldrig varit i den här situationen.
Att nån är så snäll mot mig. Och så generös.
Väntade du med att prata med mig för att du fick presenter?
Jag var väldigt upprörd och förvirrad.
Så upprörd att jag knappt fick i mig chokladen.
Det var ingen adventskalender med ursäkter.
Det var olivkvistar för att få prata med dig.
Jag var inte säker på hur många olivkvistar som skulle komma.
-En borde ha räckt. -Nu vet jag.
Medan jag led alla kval satt du hemma och öppnade gåvor.
-Du gillar armbandet, ser jag. -Älskar det, tack.
Är vi ihop igen nu?
Nu kanske jag förtjänar en olivkvist, eller två.
Jag förstår det.
Jag kan ge tillbaka några av olivkvistarna som du gav mig.
Jag ljög om chokladen, jag åt upp allt.
Men några blommor lever nog än.
Vet du vad jag tänker göra? Jag går på lunch, och du sitter här-
-och tänker på vad du har gjort. Okej?
När du ändå är där, kan du köpa med lunch åt mig?
Stevie? Var är månadens bästa arbetare?
Läget?
Men oj. Se på dig.
Jag tog på sminket du gav mig.
Är det vad det är? Jag trodde att det var...skorna.
Det här känns så rätt.
Jag vet inte varför jag inte har köpt sånt själv.
Jag sitter gärna i receptionen om du har annat för dig.
-Jag gör det. -Nej, jag insisterar.
Jag ser fram emot att ta emot gästerna.
-Ja, om du känner så... -Vet du vad det bästa är?
Direkt efter jobbet kan jag få in ett skift borta på herrklubben.
-Jag fattar vinken. -Vilken vink?
Jag är känd för att inte ge speciellt bra presenter.
Men Arlene i butiken sa att alla unga kvinnor köper sånt.
Jag uppskattar gåvan. Men vi kan väl enas om att framöver-
-inte uttrycka vår uppskattning med presenter.
Förstått.
Jag går ut en sväng.
Jag får flashbacks av David och basketkorgen.
Alexis?
Där är du ju.
Vilket mysigt litet hemmakontor du har fixat.
-Tack. -Suckulenter och allt!
Kommunstyrelsen har fattat sitt beslut.
Valde de din idé?
Jag lät dem inte, förrän de gick med på mitt krav.
Att få anställa grundaren och CEO-
-av Alexis Rose Vad det nu heter som min rådgivare.
Vad? På riktigt?
-Jag är chockad. Tack! -Det är jag som ska tacka.
Vad är det för projekt?
Vi landade på ett unikt event för att hylla och samla-
-personer utan relationsband-
-i hopp om att underlätta personliga kontakter.
Ett singelevent, alltså?
Det ordet anses nedsättande. De föredrar termen oberoende.
Du stal min idé, presenterade den och påstod att den var din?
Häng inte upp dig på petitesser!
Singelvecka var idéen som fick bäst fäste.
Singelvecka? Min pitch var en singelkväll.
Nej, nej. Du nämnde specifikt en by i Skottland...
-Irland. -...med en lukrativ singelvecka.
Det var därifrån jag fick idén till singelkvällen.
Mitt förslag var en dejtförmedling på caféet.
Då tog jag din lilla idégrodd och befruktade den.
Jag startade företaget idag. Inser du hur mycket jobb det blir?
Vi får samverka, och jag tar fullt arvode.
Jag blir peppad av tanken på vårt mamma-dotterteam.
Dagens Judy och Lorna.
-Jag vet inte vilka de är. -Herregud.
Nu tänkte jag äta middag.
Om du vill gå med, och bjuda, så kan det vara en början.
Det kanske jag kan göra, men först har jag nåt att göra...
-Vad är det här? -Se det som min olivkvist.
Jag ringer när jag saknar dig Mitt hjärta står i brand
Då kommer du, vild och taggad
Du kommer till mig
Och ger mig allt jag behöver
En livstid av löften Och en värld av drömmar
Du talar kärlekens språk Som om du kan det
Det kan inte vara fel Ta mitt hjärta och gör det starkt
Du vet väl att nån kan se dig?
Du är den bäste
Bättre än alla andra
Bättre än nån annan
Jag nånsin träffat
Jag är fast vid ditt hjärta
Jag hänger på ditt varje ord
Om vi slits isär
Så hade jag hellre varit död
Varje gång du går Tappar jag all kontroll
Du går iväg med mitt hjärta och min själ
Jag känner dig nära Även när jag är själv
Baby, släpp aldrig taget
Text: Gunilla Hay www.sdimedia.com