Som ni vet så tycker jag att överraskningsfester är vulgära-
-och ofta anordnade av välmenande människor med dålig smak.
Men Patrick har alltid önskat sig en, stackarn.
Så jag ska ha en överraskningsfest för honom ikväll.
Såna fester kräver tid och planering.
Inför din mammas 40-årsfest med Casablanca-tema-
-stod kamelerna i karantän i en månad.
-Det känns väldigt hafsigt, David. -Jag har planerat det länge.
Jag säger det först nu, för ni kan inte hålla tyst om nåt.
Klockan är 09:00, lite tidigt för karaktärsmord.
Ingen av er vet hur Kråk-filmen slutar.
-Du sa det dagen du kom hem. -Du visade mig manus.
Och ni lovade hålla det hemligt. Bra att David inte litar på er.
Därför är det motvilligt jag berättar att det blir en extra överraskning.
Jag bjöd Patricks föräldrar.
-Men Gud, David. -Spännande nyheter, min son!
Att träffa föräldrarna är ett stort steg.
Ja, nu accelererar det framåt i ett vådligt tempo.
Vi har det bra.
Det blir en överraskningsfest, och bara en.
Det ska bli en överraskning och tårar ska rinna.
Även om det är mina egna.
Hur slutade den? En kråkagedon?
Kråkalyps. Men du hörde det inte från mig.
Ja...
Det här är stort, Johnny.
Att träffa min bästa väns sons pojkväns föräldrar första gången.
Jag är rörd att du vill dela ögonblicket med mig.
Jag har bett dig klippa gräset. Att du står kvar har du valt själv.
-Hallå. -Hej.
-Familjen Brewer. -Ja. Clint och min fru Marcy.
Vilket speciellt ögonblick det här är för oss alla.
-Du måste vara Davids pappa. -Nej, nej. Men många tror det.
David är stilig och såhär ser jag ut...
Jag är Davids pappa, Johnny Rose.
Det är trevligt att träffas. Patrick sa att du driver motellet.
Driver det i graven kan man säga.
-Vi har skoj här. -Ja, ibland.
Kan du hämta deras nyckel, Roland?
Det är så spännande. Ses vi ikväll?
Det kan ni räkna med.
Patrick berättar om allt han och David gör.
De har kommit otroligt långt.
Ja, det har de. Men jag har varit en skeptiker vad gäller de två.
Han är inte lika progressiv som vi. Det är en generationsgrej.
Jag pratade om butiken, Roland.
Att driva ett företag med nån man har en romantisk relation med-
-kan vara knepigt.
Jag missade det sista du sa...
Ni vet väl att de även har ett företag ihop?
Den biten visste vi.
Säkert? För det verkar som om ni två-
-precis hörde en chockerande nyhet.
Sa jag nåt olämpligt?
Vi går till rummet och gör oss iordning för festen.
Javisst.
Rätta mig om jag har fel-
-men de såg inte ut att veta att deras son är ihop med David.
Värst vad fräsch och fotogenisk du ser ut idag.
Tack, Alexis. Det kanske är de goda nyheterna jag har fått.
Jag hittade en lovande intäktskälla för att täcka pjäsens underskott.
-Som vad? -Jag hörde på radion...
...om en liten klinik i Elm Grove.
Om nån av oss, du eller din far, deltar i några kliniska tester-
-så kan vi dra in över 200 dollar i veckan!
Eller, så kan man dra in 2 000 dollar på en eftermiddag.
Vad är det för test?
Jag pratar om fanmässan för såpoperor som är idag.
Jag såg i ditt schema att du är ledig.
-Jag jobbar hemifrån. -Jag har köpt en monter.
Du står med på hemsidan och jag har kort som du ska signera.
Jag tar provision.
Jag undviker såna mässor av goda skäl.
Att fotograferas med en udda samling glåmiga blötdjur till människor.
Jag har inte nått botten än. Det handlar om självkänsla.
Du gjorde reklam för vuxenblöjor.
I Japan, hela ansiktet kabuki-sminkat.
Som din publicist sätter jag ner foten.
Du behöver pengarna, såhär får du dem.
Ser man på.
Nåväl. Jag ska ha ett stoppord-
-om skocken av asymmetriska ansikten blir för stor.
Bra. Jag startar bilen.
Jag sa till Patrick att det finns salmonellasmitta på caféet.
Så han går inte hit förrän jag säger till ikväll.
Kan du välja en lögn som inte får det att se ut-
-som om vi bryter mot miljöhälsoreglerna?
Det är en bra lögn.
David! Du skulle bara vara borta en halvtimme.
-Har du sprungit hit? -Nej, jag promenerade lugnt.
Jag inspekterar festlokalen. Vad har hänt?
Jag checkade in du vet vems föräldrar.
De ska inte vara här förrän om 11 minuter.
Ingen fara. En liten fråga bara.
De vet väl om att du och Patrick har en romantisk relation?
Ja, varför skulle de inte veta det?
De vet att ni är affärspartners.
Men om jag minns rätt nu-
-så var Patrick en gång förlovad med en kvinna...
-Vad sa du till dem? -Inget.
Det var mer hur de reagerade-
-när jag sa att ni har en romantisk relation.
De såg lite skakade ut.
-Skakade? -Upprörda.
-Upprörda? -De vet väl?
Jag hade inte bjudit dem om jag inte trodde att de visste att vi är ihop.
De ringer butiken jämt. Trodde de att jag bara var hans affärspartner?
-Det är möjligt. -Ja.
Herregud! Ta det lugnt, allihopa! Ingen säger nåt till nån.
-Låter rimligt. -Vad sa jag?
Fansen vill ha antingen ett signerat foto, ett foto och ta i hand...
-...eller en bild på eller med dig. -Låter rimligt.
-Om de vill ta kort på dina fötter... -Du har varit mer än hjälpsam.
Jag vill ha ett ögonblick med min dotter.
Och publicist, tack.
Det är ett lika illa valt tillfälle som nåt annat att säga det här.
Det finns en mörk sida av branschen som jag har skyddat dig ifrån.
Du tog mig till Playboy Mansion när jag var sju.
Du hade jätteroligt i barngrottan.
Men du ska inte behöva se det här.
Aktriser som kränger autografer i glädjelösa mässhallar.
Vi måste ut härifrån, Alexis.
-Varför det? -Det där är Gloria Gregson.
-Vem är Gloria Gregson? -Vem Gloria Gregson är?
Hon var Grace i "Touched With Grace" i 37 år.
Hon har 17 Emmy för sin roll som sköterska-
-som helade med sexuell beröring. Hon får inte se mig här! Kom.
Moira?
Nej, nej. Självaste Gloria Gregson?
Älskling! Se på dig, så snygg du är.
Vad roligt att se dig här. Jag brukar vara det enda dragplåstret.
Även jag är chockad av min närvaro.
Alexis Rose, Moiras publicist och dotter.
Dotter? Ni kan vara systrar.
-Grattis på födelsedagen. -Tack.
Blommorna är till dig, pizzan är min lunch.
-Hur går det i butiken? -Strålande. Och hur mår du?
Har nån ringt? Släkt, vänner?
Mina föräldrar ringde.
De reser bort i helgen så de kunde inte prata länge.
Sa du att vi ska äta middag?
De var framme vid hotellet så vi fick lägga på...
På tal om dina föräldrar...
Jag har nog aldrig pratat med dem utanför jobbet.
-Är det konstigt? -Det är jag säker på att du har.
Ja. De vet väl om mig?
Ja, de vet. Vad menar du? Hur så?
De vet väl om oss?
Jag har velat berätta för dem om oss.
Men jag ville göra det när vi träffas.
Men jag åkte inte hem över jul.
Och jag är så bekväm med dig och med din familj...
Ja. Jag vet inte varför jag antog...
Så all den här tiden har dina föräldrar trott-
-att de pratade med din affärspartner?
Okej.
Mina föräldrar är bra människor.
Jag bara...
Jag kan inte skaka av mig rädslan-
-att det här kan förändra allt.
Att de ser på mig annorlunda, behandlar mig annorlunda.
Jag tar tag i det när jag träffar dem.
Det är nånting väldigt personligt.
Du ska bara göra det när det känns rätt för dig.
Jag tog bara hem ett par och sa att mina föräldrar fick vänja sig.
Jag är handlingskraftig. Det vet du, David.
Du är upprörd. Det hade jag också varit.
Det är inte därför.
Du kommer nog att skratta ihjäl dig nu.
Du har alltid önskat dig en överraskningsfest.
Det är inte så de funkar.
Jag vet. Men en del av överraskningen var-
-att bjuda hit dina föräldrar.
-Vad? -Jag förstår att det var ett misstag.
Jag borde ha frågat dig.
Jag kan vara din affärspartner ikväll, om det hjälper.
Nej, det kan jag inte låta dig göra.
Jag är skyldig oss att berätta det.
Jag vill att de vet.
Det här kanske är tur i oturen?
-Ska vi vara på caféet? -Ja, salmonellan var för att luras.
Hej, mrs Brewer, mr Brewer. Jag är David Rose.
-David! Kom in. -Tack.
Jag tog med lite saker från butiken som välkomstgåva.
Hudkrämen var slut så ni fick extra läppcerat.
Jag vill bara be om ursäkt för en väldigt tråkig felkommunikation.
-Är du inte ihop med vår son? -Jo, det är jag.
Jag menar hur ni fick veta det.
-Var det nåt vi gjorde, David? -Ursäkta?
-Sluta. -Jag vill fråga.
-Om vi hade gjort nåt annorlunda... -Nyheten kan komma som en chock.
Men han är samma person som innan, och han fyller år och...
Vi är inte upprörda över att Patrick är gay.
Tack och lov. Jag var rädd att det skulle bli hemskt dystert.
Men att Patrick inte pratade med oss om det.
Är det för att vi stod Rachel så nära?
-Hej. -David. Åh, hej.
Clint. Marcy. Jag ser att ni har träffat min son.
Hur är det med dig, David? Lycklig, hoppas jag.
För det är faktiskt det enda som betyder nåt.
Det gör dem inget att Patrick är gay.
Bra, bra. Då behöver ingen ha dåligt samvete för hur de fick veta det.
Ska vi låta bli att gå på festen? Han får inte känna sig obekväm.
Nej, vi ska alla gå på festen. Patrick tänker berätta för er ikväll.
Bästa presenten vi kan ge honom-
-är att låta honom stanna i garderoben till dess.
Det lät fel, men alla förstår vad jag menar?
-Okej. -Okej.
Ja.
Vi skådespelerskor måste göra allt för att överleva.
Därför åker jag på de här mässorna, flera dussin varje år.
Jag finner det svårt att tro.
Tack vare dem har jag en vingård i södra Frankrike.
Har ni druckit mitt vin, "Touched With Grapes"?
-Är det ditt vin? -Ja.
Vi gjorde sangria med det för det var så billigt...och gott.
Den ekonomiska bonusen minskar obehaget man kan känna-
-över att exploatera sina extremiteter för 20 dollar?
20? Jag tar 50! För säkerhets skull har jag alltid sandaler med öppen tå.
Jag ägnade all min tid åt att jaga roller-
-och oroa mig för vad folk tyckte. Nu är det slut med det.
De här mässorna är en Gudagåva. Det är frihet i att släppa taget.
-Vi gör det här innan jag ångrar mig. -Säkert? Jag vill inte tvinga dig.
Vi får mjölka det för allt det är värt. Nu sätter vi igång.
Jag har fans att träffa.
Ni får 30 sekunder var, ha biljetten redo annars får ni köa igen.
Och nej, hon förtydligar inga plotter i "Sunrise Bay".
-Fötter. -Just det.
För fotbilder tar vi 75 för en, 150 för paret.
-Han kommer, han kommer! -Han kommer. Redo med ljuset?
Vi ropar "överraskning". "Grattis på födelsedagen" var för långt-
-och funkade inte på repetitionen.
-Överraskning! -Men, jösses.
Vi skulle ju bara äta middag ihop.
Grattis, Patrick!
-Jag trodde att ni var bortresta. -Det är vi.
Vi är så glada att få vara med.
Här har du en underbar vän, Patrick.
Jag är så glad att ni kunde komma.
Ni ska få ha lite kvalitetstid med er son.
Jag rekommenderar krabbkakorna, jag beställde för många.
Får jag ett par sekunder med honom?
Tänk om de reagerar fel?
Då är jag här och vi fixar det tillsammans.
-Okej. Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Jag är väldigt överraskad. Tack för att ni kom.
-Vi hade inte velat missa det. -Vi älskar dig.
Jag älskar er med.
-Men... -Ja?
Det är en sak som jag har tänkt berätta...
-Du kan berätta allt för oss. -Låt honom prata.
Det här kommer visst inte så naturligt.
-David... -Han verkar vara en bra partner.
-Marcy. -Affärspartner.
Det är han. Han är också en bra partner utanför butiken.
Vi är tillsammans. David är min pojkvän.
Jag har aldrig varit så lycklig.
Jag hoppas bara att ni kan acceptera det.
Du är det enda som betyder nåt för oss.
Om David gör dig lycklig så är vi glada.
Pappa?
-Jag gillar honom verkligen. -Jag med.
Jag förstår inte hur han klär sig, men...
Det kommer.
Jag visste inte hur jag skulle berätta det för er.
Vi är bara glada att du gjorde det.
Grattis på födelsedagen, min fina pojke.
Jag vet att du är besviken att det inte blev nån överraskning-
-men det här kan vara en av de bästa kvällarna i mitt liv.
Det får uppväga att ingen åt krabbkakorna.
Så, hur länge har de vetat?
-Ursäkta? -Hur länge har de vetat om oss?
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag känner mina föräldrar. De kan inte förställa sig.
De visste redan, eller hur?
Okej, pappa kanske sa det. Han trodde att de redan visste.
Presentkorgen du gav dem, som jag hoppas att du betalade för-
-var inte för att släta över?
Det var bara en väldigt stökig dag, och jag försökte reda ut allt-
-och göra allt bra.
Du gjorde allt bra.
Inte för att förstöra er stund, men jag måste låsa om fem.
Okej.
Text: Gunilla Hay www.sdimedia.com