"Dobro jutro", mine elsklinger.
-Det er god morgen på bosnisk. -Vi vet.
Jeg fant et så sjarmerende konditori i morges-
-og mine barn fortjener å få frokost på senga.
Har vi gjort noe? Jeg er forvirret.
-Hva vil du? -Være nær dere.
Jeg er kanskje ekstra følsom overfor musikalpremieren-
-og fordi min lille jente snart skal forlate meg!
Takk så mye.
-Jeg er ikke overbevist. -Vær så god.
-Programbrosjyren kom i dag. -Det blir spennende å se dem.
500 blanke programhefter.
Dette er kanelbollene fra lobbyen.
Og kan dere tenke dere, de kom uten brett.
Å nei! Så du må brette alle sammen?
Teoretisk sett, ja. Men jeg lider av karpaltunnelsyndrom-
-fra alle årene av å skrive under sjekker.
Jeg tar hit en haug så gjør dere en morsom lek av det.
Jeg er borte i dag. Patrick skal ta meg med på en piknik.
Alexis, da kan du ta med deg noen hundre til kafeen-
-så kan du og Twyla sladre og brette.
Nei, jeg har fri i dag, vi skal planlegge reisen.
De må brettes! Jeg tok med boller og kaffe!
Denne koppen er tom.
Det er bare en gest! Ikke ta det så bokstavelig.
Hei! Hva gjør vi her?
Galapagos har fine strender, så vi må være forberedt.
Tyrkiske Cosmo hadde et bilde av meg på lista "Beste saronger".
Jeg kan føre meg på en strand.
Vi har svømmebriller, snorkel...
Jeg bader aldri, men det skal bli morsomt å se deg gjøre det.
Vi har masse greier. Nedbrytbar sjampo og Malariatabletter.
Unnskyld?
I forebyggende hensikt. Og insektspray.
Vi kan vel ha et sexy myggnett å henge rundt senga?
De er en sikkerhetsrisiko.
Begynner de å brenne så sitter man fast i et brennende bur.
Vi fikser litt frokost-
-så skal jeg fortelle om senga vår og hva vi skal gjøre i den.
-For en romantisk reise du fikser. -Det blir kanon.
Vi vaksinerer oss først, så kjøper vi noe å spise.
Trenger vi engang å vaksinere oss?
Det er bare en sprøyte. Betrakt det som å ta Botox.
Hva er jeg, 32, eller?
-Hva gjør vi? -Vi er framme.
En piknik ved veikanten er en invitasjon til å bli drept.
Vi skal vandre. Du sier at du vil røre på deg mer.
For å få høre: "Det trengs ikke." Du sa piknik.
Vi må gå et stykke for å komme fram.
Jeg så for meg en sjarmerende benk i en engelsk hage.
Slutt å se på "Notting Hill", det gjør ingenting for forholdet vårt.
-Snakk for deg selv. -Ta den.
-Hva er dette? -Piknikkurven.
-Hendene frie... -...for vandringen.
-Du kommer til å elske det. -Tror du det?
Nå går vi, David.
Nå så. Sånn.
Å, John, min stilige proletar. Aldeles skrukkete og svett.
Jeg hadde vært mindre svett om Roland ikke bare hadde sett på.
Johnny, du får låne trucken av meg.
Litt arbeidsglød kler deg. Men jeg slipper gjerne den aromaen.
Du sa at du trengte noen møbler til scenen for "Cabaret".
Du sa ikke alle møblene.
Vårt motell er det eneste stedet som er dystert nok-
-til å forestille bordell i førkrigs-Berlin.
-Har du det bra? -Jada, ingen fare.
Skal jeg gjøre noe mer, Moira?
Bær ut plasseringskartet, så er du fri som fuglen.
Til vi kommer dit.
Jeg passer deg, løft med beina. Sånn, ja.
Pass på, John. Den er leid.
-Unnskyld, den gled ut av fingrene. -Som din ungdom, gamle mann?
Kanskje du bør sitte ned en stund.
Bare en kort stund.
-Har du det bra, Johnny? -Hvor lenge har dette plaget deg?
Det var stramt morges da jeg løftet opp kassen fra trykkeriet.
Jeg visste ikke at du var i fare.
Du holder alt inni deg som en sky musling.
-Han burde dra til sykehuset. -Det høres alarmerende ut.
-Jeg har bare strukket en muskel. -Fetteren min hadde dette.
Hva gjorde han? Kan vi ringe ham?
Dere kan jo prøve, han døde av et hjerteinfarkt.
Hva? Nei! John! Hører du meg, John?
Hører du meg? Følg lyden av stemmen min.
Det ville hjelpe hvis stemmen din tok fem minutters pause.
Vi burde dra til sykehuset.
Jeg tror at det kanskje er best å dra dit.
Ingen får panikk. Hent bilen din, Stevie. John kjører så sakte.
Vi forlater programmene her. Eller skal vi brette på veien?
-Nei, Mrs. Rose! -Du har rett. Sett opp farten!
Ikke du, John!
Dette kortet betyr flaks...
Hva gjør dere? Legger du kabal, Twyla?
Dette er tarotkort.
Jeg trenger en ny oppvaskmaskin. Fem dollar for en lesning.
Hun er flink. Jeg skulle ha flaks, og så vant jeg 10 dollar i lotto.
Jeg brukte 20, men likevel.
Hvor lærte du deg å spå framtiden?
Mammas eks var tryllekunstner og spillegal.
Han var flink til å lese tarotkort.
Han spådde på dagen når han skulle forlate mamma.
Jeg liker ikke sånt her, det kan rote til i hjernen.
Det er for veldedighet. Twyla vil ha noen som vasker.
Nei, restauranten trenger ny maskin.
Få det riktig, hvis du vil at folk skal donere penger.
-Kom igjen, det blir moro. -Bare fordi det går til noe bra.
Legg hendene på kortstokken og tenk på noe dere ønsker.
Ok.
Er noe galt?
-Er det vann dit dere skal? -Ja, det er en øy.
Jeg glemte at det er en øy!
-Er det båter i vannet? -Ja, det er båter i vannet.
Man kan leie en katamaran.
Jeg ser en båt som kantrer. Mennesker som skriker.
Et par er under vannet og så blir alt svart.
Men Gud! Ted?
-Sånt kan man ikke se i kortene. -Jeg tolker kortene.
Kanskje du kan tolke det en smule mer positivt?
Jeg ser en fest. Alle er pent kledd i svart.
-Som et svart og hvitt-party? -Mer som en begravelse.
-Her finnes ingen dekning. -Legg vekk mobilen, vi har hverandre.
Ja visst, hvis du kan ha styring på budet mitt på eBay.
Behøvde vi to ryggsekker? Hva har du i dem?
Du hadde en lang liste, kjølepakker holder osten kald.
Bærer jeg kjølepakker? For det er tungt.
Kunne vi ikke ha funnet en eng-
-med noen hester som traver i bakgrunnen?
Vil du gå tilbake?
Skrittappen funker ikke, så jeg vet ikke.
Jeg sto opp tidlig og pakket for at vi skulle gjøre noe gøy.
-Det var tydeligvis en tabbe. -Men jøss. Vi fortsetter.
Det er en halvtime igjen! Vi bryter her og blåser i pikniken.
Vi kan ikke blåse i pikniken, jeg må snart spise.
Jeg elsker at du har gjort dette, og du er fin i vandreklærne dine.
-Men det er lang vei for litt ost. -Da snur vi.
-Fordi jeg... -Hvor er bjørnen?
-En pinne stakk gjennom skoen. -Hvordan vet du at den gikk gjennom?
Ta det rolig, det ordner seg.
Det er... Vi går dit bort.
-Det er i den myke delen. -Jeg ser det.
SYKEHUS
Hvorfor må vi vente?
Det er et sykehus, Moira. Du kan vel sette deg?
Jeg har sentiment som jeg ofte sier til meg selv.
Jeg sier det aldri høyt, og jeg vil at du hører det.
Det er folk her, så det avhenger litt på hva du har tenkt å si.
Jeg har viet altfor mye tid til dette tohornede stykket!
Du er det som betyr mest for meg i hele verden! Det vet du vel?
Da inkluderer jeg Caroline, den parykken har jeg hatt i 40 år.
Du må ikke gjøre dette.
-Hvis du klarer deg... -Vel, når!
-Hva da? -Når han klarer dette.
Ja! Da blir det endring på alt.
Vi skal spise sunnere. Nei. Kanskje ikke... Mindre vin til maten.
Jeg kan fortsette å ta mine tabletter.
Du må sette deg, ellers får jeg et hjerteinfarkt.
Jeg ringer David, han svarer ikke.
-Alexis, da? -Det var en tanke.
-Har noen nummeret hennes? -Jeg sender melding.
Johnny, du er sikkert sulten.
Her får du potetgull, og energidrikk slik at du holder deg våken.
Han skal ikke ha sånt! Slutt å gå til automaten.
Sykehus gjør meg nervøs.
Sist var jeg her med Lenny. Han ble ikke værende lenge.
-Herregud! -Hva er galt med deg?
-Johnny Rose? -Her.
-Vi skal ta litt prøver. -Er det kode for hjerteoperasjon?
-Jeg spilte sykepleier i "M.A.S.H." -Er det et hjerteinfarkt?
Vi får se hva det er.
-Mr. Rose... -Det ordner seg. Det blir bra.
Vær forsiktige med ham. Dyrebar last!
Moira, for tidlig. Kutt ut.
-Du må trekke den ut. -Det er ingen god idé.
Er det bedre at den sitter igjen? Jeg kan ikke gjøre det selv.
Dra den ut, bare. Rett ut.
Ha øynene åpne.
-Blør det? -Jeg vet ikke, skoen er på.
Vi burde svøpe det med noe, man vet aldri hvor pinnen har vært.
Hvor er førstehjelpsskrinet?
Vi har ingen. Den fikk ikke plass med kjølepakken.
Jeg vil bare dra hjem.
-Det skjer ikke. -Hva er det?
Håndsprit, det er desinfiserende. Jeg går aldri på piknik uten.
Sånn.
Nå slipper vi å bekymre oss for koldbrann.
Unnskyld at jeg ikke verdsatte dette.
Du pakket to ryggsekker fulle med mat.
Ikke så mye som et plaster, men likevel.
Vi vandrer videre, hvis du vil.
Nei, men takk. Jeg drepte nok romantikken.
Nei, du planla denne fine dagen for oss.
Vi fullfører den.
-Kan du gå? -Jeg tror det.
Da går vi. Jeg er skrubbsulten, jeg må snart spise.
Jeg går først.
-Du vet ikke hvor vi skal. -Sant.
DYRLEGE
-Hei! -Hei.
-Hva gjør du? -Sjekker nettet.
Et bildesøk på intense båtulykker.
Jeg vil vite hvordan man ser ut etter en katamaranulykke.
-Ikke si at du trodde på det der. -Nei, selvsagt ikke.
Men er vi helt sikre på denne ferieturen?
Det er ingen ferie, jeg skal jobbe.
Og vi kan droppe katamaranen.
Jeg vet ikke hva som er galt. Jeg har reist over hele verden.
-Men dette føles annerledes. -Er det juicestanden?
Vi kan lage egen juice, det finnes frukt overalt.
Dette høres kanskje sprøtt ut.
Men jeg har en murrende følelse av at så snart vi kommer dit-
-kommer jeg til å savne familien min.
Det høres overhodet ikke sprøtt ut.
Jeg uttrykker det ikke så bra.
Jeg kommer til å være der fysisk, men i tankene, er jeg her.
Det du beskriver, er å savne noen.
-Det er en normal følelse. -Det er en ny følelse for meg.
Tenk om noe skjer med David? Jeg er i prinsippet hans eneste venn.
Eller pappa.
David og mamma hakker på ham. Jeg er hans eneste venn.
Du skal forlate redet for første gang på lenge.
Det er bra.
Hvis vi kommer dit og hater det...
Vi får herde ut en stund, for det blir vanskelig å booke om hjemturen-
-men hvis vi hater det da, så drar vi bare hjem.
Du har rett.
Nei, vi lukker den. Det er skikkelig nifse bilder.
Jeg sier det bare rett ut.
Det har tatt lang tid, og det er ikke noe godt tegn.
Roland, Mrs. Rose trenger ikke høre det akkurat nå.
På Balkanhalvøya sier de: "Stillhet er blott et tomt fat."
De har sikkert godartede årsaker til å holde igjen John.
Han har sikkert tvunget dem til å høre på en av hans lange historier.
-Eller så opererer de. -Mr. Rose blir frisk, det må han.
Jeg klarer ikke motellet selv. Jeg kan ikke matte.
Jeg har en oppdatering om Mr. Roses tilstand.
Vi gjorde en endoskopi og han lider av halsbrann.
Han har fått sterk syrenøytraliserende og har det bra.
Jeg satte putten fra seks meter og avsluttet med en eagle.
John, du skremte meg!
Jeg trodde at dette var slutten, gamle venn.
Du er en velsignelse.
-En velsignelse, på ordentlig. -Takk, Roland.
Mr. Rose bør droppe morgenbolla og mat med høy surhetsgrad.
-Ellers er han frisk. -Er han?
Han sa at det finnes tilfeller der mennesker har dødd av halsbrann.
Sa jeg det?
Har du det bra, Stevie?
Ja, jeg ser ikke fram imot å brette programbladene.
Fint at du er på beina igjen.
Det er deilig å være på beina igjen. Takk, doktor.
Jeg ringer og forteller slutten på Pebble Beach-historien.
John, mannen har gjort nok.
-David, jeg kan gå. -Du haltet, å gå gjør det verre.
Mamma dreper meg hvis du er skadet på premieren.
Sånn.
Det er kjempefint her.
Ellers ville jeg ikke tvunget deg til å gå helt hit.
Jeg kjenner deg bedre.
-Hvordan skal jeg dekke opp pikniken? -Det er litt sent for det.
Vi nyter utsikten og sparer pikniken til en annen dag.
Jeg bar deg oppover et fjell, jeg skal spise ost.
-Jeg vet ikke... -Bare si hva jeg skal gjøre.
Ok, visst.
I den røde ryggsekken finnes et teppe. Ta det fram og legg det ut.
I den andre ryggsekken finnes kjeks og ost.
-Excusez moi! -Og Champagne.
En ting til.
Se i lomma foran, der ligger noe.
Hva skjer?
Jeg gikk ofte denne stien da jeg flyttet hit.
Jeg hadde følelser for en fyr jeg hadde begynt å jobbe med.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre med det...
...for jeg visste ikke om han følte det samme-
-eller om jeg noensinne ville våge å si hva jeg følte.
Og her står han, mitt livs kjærlighet. Står rett foran meg.
Det føltes som en bra plass å fri på.
-Er du sikker? -Letteste avgjørelsen i mitt liv.
Er det 24 karat?
Det er et ja. Ja. Jeg elsker deg.
-Hei, Twy! -Hei, Alexis. Står til?
Jeg var på vei hjem fra Ted og ville se hvordan du har det.
-Bra skift? -Er dette om kortlesingen?
Hva? Nei. Jeg tenkte på det før-
-og det var ikke den beste avskjeden.
Hvis jeg får en bedre lesing nå så visker det ut den første.
Jeg gjør det gjerne igjen, men jeg advarer deg.
Kortstokken er nok forbannet. Jeg spådde drukning fire ganger i dag.
Du kan bytte kortstokk.
Bortsett fra døden så var lesningen deres skikkelig bra.
Dere gikk før jeg rakk å si det. Jeg fikk opp ti beger.
-Og? -Jeg så familien din.
Med en gyllen ring rundt. Som om dere alle hadde noe å feire.
Det blir et bra år. Du er på riktig vei.
-Takk, Twy. -Det var så lite.
Den gylne ringen betyr velstand.
Eller en flekk fra en ølflaske. Mammas eks ga meg kortene.
Takk.
Tekst: Siri-Ann Dønnestad www.sdimedia.com