Dette er et stort øyeblikk for ekspansjonen av Rosebud Motel Group.
I dag klipper vi båndet for et nytt Rosebud Motel.
Får jeg ta av meg øyebindet nå?
Ikke ennå, elskling. Vi må vente på Johnnys store avsløring.
Nå setter vi i gang, vi klipper båndet.
Hold, Roland.
-Stevie, kan du holde det opp? -Må vi?
Ja, det må vi. Saksen, Moira.
-Kan vi få en trommevirvel? -Helst ikke.
Vet dere hva? Nå tar jeg av meg øyebindet...
Greit. Moira, saksen, takk.
Hva er dette? Denne kan ikke klippe et bånd.
Det er en neglesaks, John.
Trodde du jeg hadde en hekkesaks i håndveska?
Greit, da så. Hold det opp og se til at det er stivdratt.
Unnskyld, "stivdratt"?
Hva er det? Et gammelt ord? Jeg kan holde det strukket.
-Bare klipp båndet, mr. Rose. -Dra i det.
-Klipp det. -Greit.
Hvor lang tid tar det? Skal jeg avlyse nyttårsplanene mine?
Greit, vet dere hva? Bare slipp båndet. Slipp.
Greit.
Greit. Steg én er avklart.
-Videre til steg to. -Og hva inkluderer det?
Storrengjøring av rommene.
Jeg vil gjøre nytte. Hva er steg tre?
Jeg må nok legge meg litt. Øyebindet var veldig stivdratt.
-Det der er meg foran en vulkan. -Ja.
I jungelen, i det ytre rom...
-Enda en vulkan... -Jeg er brudepike. Vulkan nummer to.
Jobben din henger i en tynn tråd.
Ray, har du noe som ikke får oss til å virke som den typen par-
-som gifter seg på tivoli?
David prøver å spørre om du har noe enklere?
Ja, noe subtilt. Vi skal se ut som to veldig rike personer-
-som nettopp våknet etter å ha besvimt på en støvete sofa.
Som presanger til bryllupsgjestene foreslår jeg musematter.
Jeg har tusenvis nede.
Jeg kan hente noen smaksprøver...
-Som brudepike må jeg si... -Du trenger ikke si noe.
Jeg tenkte det ville være festlig å gi deg en gave før bryllupet.
Hæ?
Du skal få bli bortskjemt før fotograferingen i ettermiddag.
-Jeg også? -Nei, du skal kjøre ham til spaet...
...der han får nyte skalpmassasje fulgt av litt lett sol.
Det gir meg tid til å fikse denne situasjonen-
-for Ray har tydeligvis ingen anelse om min estetikk.
-Unnskyld, sa du sol? -Ja.
Som et kyss på kinnet. En lett spraying.
-Takk for gaven, David, men nei takk. -Jeg tar den.
Høres mer ut som en syssel enn en gave.
Jeg gjør deg en tjeneste.
Greit? Ta et bilde av oss, Steve.
Raska på, er du snill.
Ser du? Min middelhavshud får deg til å se litt blodfattig ut.
-Sprayen jevner det ut. -Det er ikke så ille.
Lyset er jo ikke bra.
Her er en musematte som Jocelyn laget til datarommet på skolen.
Under havet-temaet er bare tilgjengelig under vintermånedene.
Herregud! Ted!
-Hva gjør du her? -Jeg ville overraske deg.
-Herregud, javel. Hei, elskling. -Hei.
Unnskyld, men gavebutikken på flyplassen hadde ikke så mye.
"God tur." Så søtt.
Du er her i egen høye person! Jeg har savnet deg så mye.
Hvem passer skilpaddene?
Teamet mitt består av 30 personer, så jeg fikk fri under langhelgen.
Langhelgen? Det er søndag, den er over.
Ja, jeg skulle ha vært her i går morges-
-men mitt første fly var forsinket-
-og så fikk jeg matforgiftning av melken på mitt andre fly...
-Tvang de deg til å drikke melk? -Nei, jeg bestilte den.
Til mitt forsvar serverte de kaker...
-Greit, hvor lang tid har vi, da? -Bare i dag.
Herregud, greit. Da snakker vi ikke mer om melken-
-selv om jeg har 50 spørsmål til.
-Ja, vi trenger ikke å melke det. -Og vi har ikke tid til sånt.
Jeg vil bare være sammen med deg og prate og...
Foreldrene mine er ute og David handler-
-så kanskje vi bare kan være sammen.
Føler vi for det senere, kan vi prate.
-Du er vel ikke syk fremdeles? -Nei, men jeg...
Greit, vi kan gjøre dette først.
Se på dette stedet. Urørt siden 1960-tallet.
Motellene er en gullgruve. De trenger bare litt støvtørking...
Og blekemiddel. Massevis av blekemiddel.
Det er boutiquehoteller som ville drept for slik autentisitet.
Jeg vurderer å gjøre dette-
-til presidentsuiten og ta godt betalt for det.
Jeg blir påminnet om Shanghai og vår partisekretærsuite med akvarium.
Jeg pleide å ligge i vårt badekar og se på spekkhoggerne.
-Joce... -Og vi er tilbake.
Du vet hjemmeferien vi snakket om. Kan vi ikke ta den her?
Det høres bra ut, Roland, men det går bare ikke.
For nye eiere er det farlig-
-å betrakte aktiva som personlig eiendom.
Det er min John. På Rose Video fikk han meg til å kjøpe blurayen-
-med mitt feministiske politidrama "Miranda Rights".
Jeg leide den tre ganger. Miranda er så kjepphøy!
Som da hun infiltrerte wet T-shirt-konkurransen!
Jo før vi kan ta imot gjester, jo raskere gjør vi fortjeneste.
Det høres bra ut. Bob har tatt en formue for å sitte barnevakt.
Apropos det, så må vi av gårde.
Bob har sin første gråteterapitime i kveld.
Ha det.
Hvis ikke det der er lagarbeid, vet jeg ikke hva det er.
Jeg vet det, rommet ser riktig bra ut.
Nei, jeg snakker om hvordan du og jeg lurte dem bort-
-slik at vi kan beholde suiten selv.
Det var ikke det jeg gjorde, Moira.
Det er viktig på dette stadiet å legge lista høyt for Roland.
-John... -Nei, jeg nektet jo nettopp dem.
Vær forsiktig, John, slik at du ikke får svimmelhet-
-av din svimlende høye moral.
Vil du virkelig ha dette, David?
Det ser ut som noen kastet en presenning over møblene sine.
En engelsk herregård i lavsesongen.
Greit, men vil du at bilene skal uttrykke:
"Forholdet mitt er en gammel herregård under lavsesongen"?
Jeg kan vise deg markedsbakgrunnen.
Et pariserhjul ville se enormt søtt ut på en musematte...
Vi vil nok ikke ha musemattene...
-Hei. -Hei.
-Hvorfor ser du så...? - ...kjekk ut? Spraybrunfarge.
-Patrick ga deg sin tid. -Nei.
-Nei, jeg brukte kredittkortet ditt. -Det er bedrageri, du er en skurk.
-Så hvor er min livspartner? -Han kommer.
Jeg tror kanskje at han var inne litt for lenge.
Er du fornøyd nå, David? Ville du ha det sånn?
-Du ser... -Jeg ser ut som en ostepop.
Greit, det var du som sa det.
Hva skjedde? Brukte de solpudder?
Jeg vet ikke. Jeg sa bare de skulle gi meg det du pleier å bruke.
Hvorfor det? Jeg er stort sett sicilianer.
Du trenger ikke så mye sol.
Jeg fant den ikke. Hei, Patrick.
Jeg kjente deg ikke igjen. Du ser ut til å ha hudtilstanden-
-man får av for mye gulrøtter.
Jeg kan ikke bli fotografert sånn, så jeg går...
Nei, nei, vi har jo forberedt alt.
Man kommer knapt til å merke det. Og det er det Photoshop er til for.
Ja, ha det gøy med det.
-Ja, ha det gøy. -Greit, Patrick.
Jeg må be deg smile litt mer.
Det blir nok ikke bedre, Ray.
Greit, greit...
Greit, jeg tenker sånn...
Vi gjør det tre-fire ganger til, og så spaserer vi hjem til deg-
-og omgås der lite grann...
Den planen høres veldig aktiv ut, men mamma bor hjemme hos meg-
-og jeg overrasker helst ikke henne og hennes zumbainstruktør.
Jeg vil ikke måtte zumbe meg tilbake hit...
Er alt i orden?
Du kan innrømme at jeg slet deg ut.
-Nei, det er ikke det. -Hva er det, da?
Jeg syntes det var viktig å ta denne samtalen ansikt til ansik.
Du høres ut som meg da jeg prøvde å slå opp-
-med B-Rok på Backstreet Boys' millenniumturné.
Du prøver ikke å gjøre det slutt?
-Nei, jeg slår ikke opp med deg. -Takk og pris.
-Hva er det, da? -Jeg har fått et jobbtilbud.
Du får det til å låte ille. Er det en dårlig jobb?
Nei, det er en kjempebra jobb.
De vil ha meg med permanent i forskerteamet.
På Galápagosøyene.
-Greit. Definer "permanent". -Det er en treårskontrakt.
Greit, det er lang tid.
Ja, jeg bare venter på at det skal bli lettere for oss.
-Hva akter du å si til dem? -Jeg vet ikke.
Jeg hadde tre flyreiser på meg til å tenke på saken.
Jeg ville ha funnet en løsning til jeg kom hit, men...
Nå som jeg har møtt deg, vil jeg ikke miste dette.
Greit, så hva gjør vi? Skal jeg flytte til Galápagosøyene?
-Eller så flytter jeg tilbake hit. -Og takke nei til drømmejobben?
Greit, dette ble veldig tungt nå.
Jeg føler at jeg svetter samtidig som jeg fryser.
Jeg ville at vi skulle ha noen dager på oss til å snakke om det, men...
Du drakk melk, jeg vet det.
Jeg trenger å tenke litt.
Du vet at jeg ikke kan ta store beslutninger under press.
Det må finnes en løsning.
Jeg likte dette mye bedre før vi begynte å snakke.
-Hva foregår der inne, Moira? -Hendene mine, John!
Det er vannet! Det er iskaldt!
Ta bort hendene, da!
Hvordan skal jeg vite om det blir varmere om jeg ikke rører det?
Du har kaldt vann på, Moira. Du må balansere det med det varme.
Jeg beklager at jeg ikke er alkymist, John.
Og vi har ingen vask til ham til når hennes ikke fungerer.
-Greit, Moira. -Unnskyld meg mens jeg passerer.
John! Disse dørkarmene...
Det er som å prøve å presse seg gjennom et nåløye!
Du har fått fram poenget ditt, Moira.
Er du klar til å vurdere en romoppgradering?
Oppgradering? Jeg trodde at du snakket om en romantisk helg.
Vi starter med en helg, og så får vi se.
Mener du ikke at vi fortjener den ekstra fordelen, John?
Iallfall til vi kan komme oss vekk herfra.
Moira... Ja, rommet er større og kanskje til og med finere-
-men har vi ikke klart oss på dette rommet de siste årene?
Ja, på samme måte som skalldyr kan klare seg i gamle brusbokser.
Og barna, da? Skal vi bare forlate dem her?
De er praktisk talt middelaldrende! Og de gjør det gjerne bedre for seg.
Hvorfor skulle ikke vi?
Det er vel god forretningspraksis å prøve produktet før man selger det.
Hva enn du mener er best, mr. Rose.
Jeg har pakket bagen din. Den ligger i bilen.
Disse er bra. Vi kan bruke hvilket som helst av dem.
Det der er bare de der du ser bra ut.
Det tok meg bare ni dusjer å fortsatt se sånn ut.
Dette er bra. Det var sånn du skulle se ut.
Jaså, skal vi stikke tilbake til Ray, da?
-Tror du han har tid? -Nei, jeg var veldig sarkastisk.
Går noe av dem an å bruke?
Ingen der man ser ansiktet ditt eller hendene dine, men vi leter.
Greit. Familien får vel forestille seg hvordan min tilkommende ser ut-
-og hvor heldig jeg er.
Greit da, kanskje vi kan justere gjestelisten en anelse-
-og invitere noen flere av dine fjerne slektninger.
Eller jeg kan sende dem bilder fra mine skjønnhetskonkurransedager.
David? Kan vi bare slutte å gjøre bryllupet-
-til et større spetakkel enn det trenger å være?
Greit, dette er et øyeblikk som vi alle kan lære av.
Se på brunfargen hans. Den ser flott ut. Lyset er bra.
Stevie kan kanskje ta noen bilder og se hva som skjer.
-Du er gal. -Nei, det er jeg ikke.
-Vi trenger bilder, og her er vi. -Herregud.
-Greit, brunfargen er faktisk fin. -Ser du.
Kanskje et par til da, men så holder det.
-Greit, greit. -Flott.
Hva gjør du med hånden?
Hei, Alexis. Jeg har ikke sett deg løpe på en stund.
Takk, Twy. Jeg trengte å komme ut og rense tankene litt.
-Er alt som det skal? -Jeg vet ikke.
Greit. Tror du at en smoothie kan hjelpe?
-Nei, jeg tar nok bare en smoothie. -Greit.
Jeg er der borte hvis du trenger meg.
Hei. Ted.
-Alexis. -Jeg vet det.
Jeg vil ikke virke for påtrengende, men jeg har sett deg her-
-og jeg må si at du er byens peneste jente.
Alexis? Alexis?
Her er smoothien din.
Har du hatt dager da du lurte på hvorfor ting ikke kan være lette?
Hvordan det? Hva står på?
-Ted har fått en jobb. -En til?
-Nei, den samme. -Samme jobb han allerede har.
Samme jobb, men de vil at han blir lenger.
-Type for evig. -Jøss.
Ja. Så...hva skjer nå?
Skal jeg flytte til en øy et sted for å være med mitt livs kjærlighet?
Jeg gjorde det med Harry Stiles, og England var for regntungt.
Det er vanskelig.
Det pleier å være nå du kommer med forbausende gode råd.
Jeg kjenner deg, Alexis, og du tar alltid riktig avgjørelse.
Etterhvert.
Takk, Twy.
Der er han, min lille hotelleier.
Hvordan føles det å være president i presidentsuiten?
Jo, la meg si det sånn om det, Moira...
Hvis ikke nå, så når? Hvis ikke oss, så hvem?
-Har du det bra, John? -Jeg etterlignet JFK.
Jeg spiller med i temaet.
Overlat pratingen til meg når vi bygger opp stemningen.
Jeg må innrømme, kjære, at jeg kan venne meg til dette.
Jeg skal tappe et bad, John.
Hvis jeg lukker øynene, jeg nesten høre spekkhoggerne be om å bli matet.
Eller befridd.
-Jocelyn! Roland! -Johnny. Moira.
-Hva står på her? -Ingenting. Ingenting overhodet.
Vi holdt bare på å finpolere rommet.
Jeg antar at martinier fungerer bedre enn voks.
Var det ikke farlig å betrakte aktiva som personlig eiendom?
Får jeg spørre hva dere to gjør tilbake her?
Jeg sa jo at vi ville bli tatt.
Hvis du må vite det...
Vi har leid ut vårt ekstrarom for å kunne betale for dette stedet.
Siden ingen var her, tenkte vi at det ville vært fint med en helg-
-uten en fremmed som gjør seg husvarm på mitt kjøkken.
Greit, Roland, jeg var kanskje litt for vanskelig før...
Ingen fare, Johnny. Vi kan sove i pickupen med babyen.
Eller så kan du gi oss nøklene til deres sted.
Som i "Wife swap", men vi bytter ikke koner, men madrasser.
-Greit, ta rommet. -Aldri i verden.
-Takk skal dere ha! -Takk.
Jeg har aldri bodd i en presidentsuite.
"Den minner meg om suitene på Cuba før Castro overtok."
-Det der er ikke JFK. -Jo, han var alltid...
"Ikke spør hva landet ditt kan gjøre for deg..."
-Han var fra Boston. -Nei.
Han var fra nordlige New York. FDR sa det.
Hva er alt dette?
Sitt.
Har du stengt hele kafeen?
Jeg ba alle sammen høflig, men kraftfullt om å gå.
Kveldens meny er mozzarellapinner, lasagne med fire oster-
-og blåbærostekake som dessert.
-Mye melk i det der. -Alle dine juksedagfavoritter.
Og det kan være sånn at jeg glemte situasjonen med melken.
Jeg setter pris på gesten, Alexis.
Jeg føler at vi har en elefant i rommet-
-og jeg droppet leksjonen om hvordan man tar hånd om store pattedyr.
Vet ikke hvordan man får den bort.
Du kan ikke flytte tilbake hit, Ted.
Du har blitt tilbudt drømmejobben, og det er ingen vei tilbake.
Tenk på alle de ekle fluene du har igjen å oppdage.
De fluene er en uvurderlig del av puslespillet i evolusjonsforskning-
-men ja, vi krysser fingrene for at det fortsatt er flere der ute.
Og du, da? Hva skal du gjøre?
Dette kommer kanskje som et sjokk-
-men jeg kan ikke flytte til Galápagosøyene.
Jeg hadde ikke latt deg gjøre det.
Du bygger opp noe spesielt her, og du fortjener å se hvor det leder.
-Jeg er stolt av deg. -Jeg er stolt av deg.
Jeg vil tro at vi hjalp hverandre med å nå hit.
-Jeg vet at vi gjorde det. -Når du tar flyet i morgen...
...skal du vite at jeg er takknemlig for at jeg traff deg.
Jeg kommer aldri til å finne noen andre som får meg til å føle som deg.
Det er sikkert noen annen kvinne, et sted.
Vi kan ikke si at vi ikke prøvde.
-Jeg elsker deg, Ted. -Jeg elsker deg også.
For oss.
Tekst: www.sdimedia.com