BRYLLUPSDAGEN
- Hvad er der sket? Hvem er død? - Død?
- Er Patrick død? - Nej, Patrick er ikke død.
Hvorfor vækkede I mig så sådan? Jeg tænkte straks på en tragedie.
Som om noget slemt var sket.
Tænk engang ...
Der er opstået en lille situation.
- Hvad? - En lille knibe.
- Hvem kniber? - Slap af, David.
Der var en voldsom storm i går.
- Tingene blev lidt våde. - Hvor våde?
- Vi overvejer et nyt bryllupssted. - Åh gud. Hvor? Bobs værksted?
Nej, hans tag kunne ikke hamle op med kumulusskyerne.
Jeg er med i "Black Mirror".
Det er måske et dumt spørgsmål, for du kan intet gøre ved det ...
- Men hvorfor lejede I ikke et telt? - Du hjælper ikke.
Jeg ville have en pizzaovn, og vi havde ikke råd til alt.
Ring til officianten. Han er på vej.
- Hvad skete der med Fabian? - Han aflyste på grund af regnen.
- Hvem kører på en væltepeter? - Han er haikuist!
Jeg kan let træde til.
Jeg har meget at sige om, at min søn gifter sig ...
Du klarer knapt det her uden at græde, så nej.
Jeg var faktisk en succes til Pat Sajaks første bryllup.
Det husker jeg. "Må jeg købe et løfte?"
Jeg havde publikum lige, hvor jeg ville have dem.
Så har vi løst et problem. Jeg tager mig af resten.
Vi har penge, og jeg vil ikke forlade byen med et billigt sumpbryllup.
Solen kommer måske frem, og alt bliver godt?
- Pis, pis, pis. - Ja ...
- Hvor skal I hen? - Et sikkert sted.
Vi burde have skaffet et telt. Jeg vil ikke have pizza.
- Rolig nu. - Vi burde have giftet os indenfor.
- Du sagde, det er smagløst. - De fleste bryllupper er smagløse.
Og de er ofte indenfor.
David, vi ved, hvor vigtigt det er for dig, at brylluppet bliver godt.
Så vi får det bedste ud af i dag.
Uanset hvordan det sker, eller hvor det sker -
- så kysser jeg dit urolige ansigt og kalder dig min mand.
Det er det eneste vigtige.
Jeg nægter at blive gift i Rolands stue.
- Jeg må trække grænsen et sted. - Okay.
De gulvtæpper er ikke pæne på billeder.
Jeg tager tilbage til motellet og løser alt med din far.
I mellemtiden skal du have massage og slappe lidt af.
Så læg dig ned, slap af, og tal ikke, før vi har en plan.
- Bestilte du massage så hurtigt? - Nej, for flere uger siden.
- Jeg tænkte, du ville stresse i dag. - Jeg har håndteret stressen fint.
- Du har spist tre bagels. - Det var en fejltagelse.
Jeg har fortalt dem, du må bevare roen i dag.
Lad dem gøre deres job.
- Jeg burde være med ... - Farvel, David.
- Forsøm ikke belysningen. - Okay. Jeg elsker også dig.
Jeg elsker dig. Tak.
"Hej med jer. Er I klar til at snurre livshjulet i dag?"
End ikke Vanna White lo ad den.
Alexis. Har jeg sagt, hvor fortryllende du er?
- Det er en kompliment. - Ja, undskyld.
Jeg er bare lidt følsom i dag.
Sagde David noget, der gjorde dig oprevet?
Hans ondskab er baseret på frygt, så tag det ikke personligt.
Nej, det er sidste gang, at vi alle vil være her.
- Sådan her. - Stop.
Snart kan jeg ikke bare komme herind og sige hej.
Du vil hurtigt påskønne privatlivets luksus.
Der var et år, hvor vi slet ikke så hinanden.
Det passer ikke.
Var det året, hvor jeg lavede kampagnen for Looky-Loo Binoculars?
En del af mig er næsten glad for, at vi mistede pengene.
Det er fint, at du og dine følelser kender hinanden så godt.
Men du er ikke det første gidsel, der forelsker sig i sin kidnapper.
Jeg elsker dig meget højt.
Okay ...
Jeg kan hjælpe dig med talen.
Det behøves ikke, men tak. Jeg trængte til lidt letsind i dag.
Okay.
Enten er du god, eller også virker min halve pille. Eller begge dele.
Jeg føler mig meget rolig nu.
Det er godt. Din hals er som en blok granit.
- Er det ikke bare muskler? - Nej.
- Du svarede for hurtigt. - Slap af. Træk vejret dybt.
Og træk vejret ud. Godt.
Bliv ved med det under resten af massagen.
- Kan du vende dig om på ryggen? - Ja.
Træk vejret ind.
Træk vejret forsigtigt ud.
Vi har kun et par timer, så vi må være hurtige.
Det regner. Hvad er planen?
Du har lidt indflydelse, Roland. Vi må finde et sted. Sig ikke ...
Vores stue er jeres, Johnny.
Vi har stadig lidt babyfest-pynt, der samler støv.
Som Davids førstebrudepige afslår jeg.
- Du behøver ikke dokumentere, Ray. - Jeg skulle jo filme dagen.
- Ingen vil huske denne del af dagen. - Sig det igen til kameraet.
Jeg kender blomsterhandleren. Hun kan måske skaffe nogle blomster.
Du forstår ikke, at vi ikke har tid.
Når jeg siger, jeg kender blomsterhandleren, så mener jeg det.
Ja, alle tiders. Mange tak.
- Jeg gør det for David. - Selvfølgelig.
Jeg kan tømme cafeen mellem frokost og middag.
Vi kan bruge værkstedet til parkering.
En plads må bare være tom, hvis nu Gwen kommer tilbage.
Tak, Bob, men det er svært at tale om parkeringspladser -
- når vi ikke ved, hvor vi holder brylluppet.
- Nærmeste sted er rådhuset. - Hvad med rådhuset, Johnny?
David får et hjerteanfald, men det kunne godt fungere.
Okay, David. Det er lykkedes os at finde et sted til i aften -
- og jeg vil kun høre entusiasme, når jeg fortæller hvor.
Du er uventet rolig her på David Roses bryllupsdag.
Ja, det er jeg.
Hvor skal vi giftes? I et parkeringshus?
De var fulde.
Det er lykkedes os at få rådhuset for i aften.
Der er tørt, og alle bidrager -
- og din far har lovet at have alt under kontrol.
- Okay. - Er du okay?
Hør, selv om jeg ikke havde rådhuset på mit moodboard -
- kan vi stadig hygge os.
Så længe min mand står ved alteret, blæser jeg på, hvor vi bliver gift.
- Massagen fungerede virkelig, hvad? - Ja.
Det var første gang, at jeg fik en happy ending.
Undskyld, hvabehar?
Jeg fik en happy ending af massøren.
Jeg har hørt om det, men har aldrig fået en.
Måtte du betale ekstra?
Jeg betalte ikke for det. Jeg betalte for massage.
- Fik du det på vores bryllupsdag? - Jeg troede, du ønskede det.
Det her burde Ray filme.
Hvorfor skulle jeg ønske, at en fremmed gav dig en happy ending?
Det ved jeg ikke. Fordi jeg var stresset, og du ville afstresse mig?
Jeg antog, at du vidste det. Jeg var både chokeret og imponeret.
Men du stoppede det ikke?
Marcia Clark, retten er hævet.
Det her er utroligt. Vi diskuterede det aldrig.
Jeg efterlod bare penge og bad ham tage sig rigtig godt af dig.
Når jeg siger det højt, forstår jeg, hvordan nogen kan tolke det forkert.
- Var det i det mindste godt? - Svar ikke. Var det? Svar ikke.
Stevie og jeg må hellere til at gøre os klar.
Du tager dit lille jakkesæt på. Okay?
Intet kan måle sig med dig, min kommende mand. Jeg elsker dig.
Det her bliver en mærkelig historie en dag.
Absolut.
Vi møder dig på rådhuset, okay?
Jeg vil takke alle, fordi I er her i dag -
- og hjælper os med at redde David og Patricks store dag.
Jeg vil også takke jer personligt -
- fordi I har hjulpet mig med at redde min familie de seneste år.
Vi havde nok ikke klaret os uden alle jer ...
Jocelyn, har Ronnie ikke ansvaret for blomsterne?
Man kan aldrig have for mange, og vi skulle jo ikke spare på noget.
Nej, men ikke bogstavelig talt. Vi må tøjle det her lidt.
Hold op, Johnny. Nyd det bare.
Du er snart væk. Du vil savne det her.
Jeg kommer tilbage. Min søn bliver boende.
Ja, men du forsvinder snart.
Noget kunne falde ned fra taget og bum ... "Jeg er død!"
- Men ikke jeg. Jeg er forberedt. - Okay ...
Tilbage til arbejdet, alle sammen.
- Er det dig, David? - Ja.
- Åh gud. Du skal giftes i dag! - Ja.
Ifølge planen skal du være klædt på og klar til at byde mig velkommen.
- Byde dig velkommen? - Hvad er det?
Tak, David. Du ser også dyr og smuk ud.
Du har en hvid kjole på.
Det er jo sort-hvidt tema. Skal jeg da have pink på?
Eller sort. Du har en brudekjole til mit bryllup.
Nej, det er en hvid aftenkjole. Der er forskel.
- Fulgte et slør med? - Nej, en hovedbeklædning.
En hvad?
En hvid hovedbeklædning i tyl -
- men det blev for meget, så jeg bruger den ikke.
Du fører mig til alteret i en brudekjole.
Alle vil tro, at det er os, der skal giftes.
Kom ind.
- Hvor er du fin. - Tak.
Stevie, førstebrudepige, synes du ikke, Alexis har en brudekjole på?
Eller bare en kjole, der tilfældigvis er hvid?
- Jeg vil ikke blande mig. - Du har intet valg i dag.
Så meget for den massage.
Det ligner kun en brudekjole, hvis I står ved siden af hinanden.
Hun skal føre mig til alteret!
Bare rolig. Denne by har set underligere ting.
Okay, fald ned.
Min bror skal giftes i dag. Det føles så underligt at sige det.
Så, drik, David. Det er din store dag. Vi elsker dig.
- Ikke sandt, Stevie? - Jo.
- Er det en sløjfe på ryggen? - Stop, David.
Kan du holde stoppe med det? Jeg bliver nervøs.
Undskyld. Jeg har tænkt meget, og jeg tror, du har ret.
Jeg ved det. Om hvad?
- Det er vist en brudekjole. - Ja.
Jeg ville imponere dig, men nu ødelægger jeg dit bryllup.
Du tager dig for meget ære. Mit bryllup var allerede ødelagt.
Men bare så du ved det, så imponeres jeg konstant af dig.
Kan du føre mig til alteret, før folk keder sig?
- David? Det ville være en ære. - Okay.
Du ... jeg elsker dig.
Er det bare mig, eller ligner de mand og kone?
En lille smule.
God ... Godaften, alle sammen.
Velkommen til ægteskabet mellem Patrick Brewer og David ...
... David Rose.
Vi er samlet her i dag for at fejre kærligheden mellem to personer -
- hvis liv førtes sammen af en sommerfugls skæbnebestemte vingeslag.
Det er umuligt at forklare, hvorfor tingene går, som de gør.
Vores liv er som små babykrager -
- som bæres af en nysgerrig vind.
Alt, vi kan ønske for vores familier og for dem, vi elsker, er -
- at vinden med tiden sætter os ned på fast grund.
Jeg tror, at den har gjort præcis det for min familie her.
I denne lille by ude midt i ingenting.
- Det er fint nu. - Okay.
Lad mig nu spørge David Rose og Patrick ...
- Brewer. - Brewer ...
... om at udveksle deres løfter.
David.
Jeg kan ikke begribe det her.
Jeg holder det kort, for du ved allerede -
- jeg ville bestige 1000 bjerge for dig.
Jeg vil bare sige det her.
Du vil altid være en del af mig.
Og jeg er for evigt en del af dig.
Du kan ikke undslippe mig.
Du vil altid være min skat.
Vi vil bestå tidens prøve. Intet kan udslette vores følelser.
Du bliver aldrig af med mig,
For du vil altid være min skat.
- David. - Ja.
Patrick.
Jeg har aldrig elsket et smil så meget, som jeg elsker dit.
Jeg har aldrig følt mig så tryg, som når jeg er sammen med dig.
Jeg har aldrig følt en kærlighed, som når vi er sammen.
Det har ikke været let for mig -
- men at vide, at du altid er der for mig, gør det hele okay.
Patrick Brewer, du er min happy ending.
Patrick, vil du tage David -
- til din ægtemand?
Ja.
Og David. David!
Vil du tage Patrick til din ægtemand?
Ja.
Jeg erklærer jer hermed for ægtemand og ægtemand.
I må kysse hinanden.
Du gjorde det så godt, skat. Jeg forstår ikke, hvordan du gør det.
Nogen skal jo holde sammen på alt. Der er en tid og sted for følsomhed -
- og din eneste søns bryllupsdag er næppe det øjeblik.
- Moira! - Klokken er seks. Jeg skynder mig.
Det var vel det.
Efter vores afsked i går nævnede Roland en afskedsgave.
Jeg formoder, at han glemte det.
Jeg ville ikke være gået glip af det her for noget.
Det siger du, fordi du ikke har sovet endnu.
- Jeg vil savne jer. - Tak, Stevie. Du er meget sød.
Lige så sød som likørlugten fra din ånde.
Jeg sov heller ikke i nat.
Pas godt på stedet, Stevie.
Og hvis du får muligheden -
- så skal værelse syv gøres klar.
Kør forsigtigt, mr. og mrs. Rose.
Vi tager imod jer, når I kommer på besøg.
Tak, Patrick.
- Firmaet henter resten af bagagen. - Ja. I eftermiddag.
Sørg for, at pigerne fragtes i en ...
Temperaturkontrolleret lastcontainer.
- Farvel, unger. - Farvel.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
- Farvel, min søn. - Vi ses snart.
Jeg er så stolt af dig.
- Farvel, skat. - Farvel, far.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
- Farvel. - Vi elsker jer!
Vi elsker jer.
Vent. Stands bilen.
Hvad er der?
Jeg ville bare se det en sidste gang.
Chauffør, vi er klar.
VELKOMMEN TIL SCHITT'S CREEK HVOR ALLE PASSER IND
Tekster: Louise Tang www.sdimedia.com