"ARSENIKK OG GAMLE KNIPLINGER"
Dette er en Halloween-historie fra Brooklyn,
der hva som helst kan skje... Noe det vanligvis gjør.
Klokken tre denne dagen, skjedde dette...
Jeg slår hue av deg, din dust! Du er en boms!
Strike! Du er ute!
Samtidig på andre siden av elven
på den riktige siden av byen, var det romantikk i luften.
BYFOGD
Her, Elmer.
-Jeg visste du ville finne den. -En drink hadde gjort seg.
Mon tro om noen kjendiser skal gifte seg i dag?
Ser ut som det er samme ulla som gifter seg hver dag.
Kom igjen.
Se han med solbrillene.
Hva gjemmer han seg for?
-Er ikke det Mortimer Brewster? -Teaterkritikeren, Mortimer Brewster?
Nei, det er ikke han. Men for en sak det kunne blitt!
Mannen som skrev Ungkarsbibelen, gifte seg? Det er for godt til å være sant.
Fotografer borgermesteren i brannhjelmen sin.
La oss finne ut hvem han er.
"De kommer og går, to og to"
God morgen, barn. Navnet ditt?
-Elaine Harper. -Snakk litt høyere.
Elaine Harper.
Takk. Ditt?
-Mortimer Brewster. -Hva sa?
Mortimer Brewster.
Snakk høyere, gutt. Ingenting å være redd for.
Dette må bli mellom oss.
Floss? Klart du kan. Du skal da gifte deg?
Du skjønner ikke. Kom hit.
Det må ikke komme ut på en stund.
Jeg er Mortimer Brewster.
Hvem?
Mortimer Brew...
Det er han!
Brewster!
TELEFONKIOSK
Hør her...
Farvel, kjære.
Forstår du? Hvordan kan vi gifte oss?
Jeg er selve Ungkaren. Jeg hatet kjærlighetsscener.
Jeg var en iherdig motstander av ekteskap!
Ikke bare gift, men med en prestedatter fra Brooklyn.
Se, som du ser ut! Hva er det for en tingest?
En brosje jeg lånte av din tante. Du vet, "Noe lånt..."
Jeg vet det, "Noe lånt, noe blått." Gammelt, nytt.
Ris og gamle sko. Bære deg over dørterskelen.
Niagara Falls. Alt det våset. Er det så ille fatt med meg?
Jeg kan ikke gifte meg. Jeg vil ikke. Sånn er det bare.
-Ja, Mortimer. -Hva mener du med "Ja, Mortimer"?
Er du ikke fornærmet? Skal du ikke gråte?
-Nei, Mortimer. -Og ikke ta den heller!
Ekteskap er overtro.
Det er gammeldags. Det er...
Og nå tilbake til et av Brooklyns bedre boligstrøk...
Fra nå av er du på egen hånd.
KIRKEGÅRDEN BLE GRUNNLAGT I APRIL 1654
O'Hara, ikke vær dum. Skjønner du ikke...
at jeg gir deg det beste distriktet i Brooklyn?
Bare se på den gamle kirken. Og de gamle husene.
Har George Washington sovet her?
Naturligvis. Hele nabolaget stinker av atmosfære.
-Og se på det gamle huset. -Er de opprinnelige eierne der ennå?
Ikke fleip med Brewster-søstrene.
De er to av de skjønneste gamle damene som noensinne har levd.
De er helt spesielle.
De er som pressede roseblader.
Pressede roseblader?
ROM TIL LEIE
Jentene har visst pengetrøbbel.
Farens arv holder livet ut.
Ikke kall dem "jenter", forresten.
Er løytnanten her?
Så hvorfor leier de ut rom?
Det gjør de ikke. Men om noen var på jakt etter rom...
dro de ikke derfra uten et godt måltid og noen dollar.
Det er slik de finner noen de kan hjelpe.
Pastor Harper, jeg håper ikke du har noe imot Mortimer...
fordi han er teaterkritiker og tar med seg datteren din på teater.
Det er greit at han er kritiker...
men ingen med en slik holdning på trykk...
EKTESKAP, BEDRAG OG FIASKO
...burde få noens datter noen steder, noen gang.
Jeg blir visst forkjølt.
Nei, det var pastor Harper som nøs.
Vi må ikke være sinte på Mortimer.
Han er så forelsket i henne. Søster Martha og jeg er så lykkelige.
Før kom han til oss bare en sjelden gang, men nå...
er han i Brooklyn seks kvelder i uken.
Pass på språket ditt.
Jeg pleier da ikke å banne.
Det vil overraske deg hva de kaller å banne.
Unnskyld meg. Nei takk, Teddy. Jeg skal gå.
-Bare kom inn, Brophy. -Vi kom for å hente lekene.
Dette er konstabel O'Hara. Han får distriktet mitt.
-Står til, frøken? -Velkommen til nabolaget.
Hva har så dere for nyheter til meg?
Oberst, vi har intet å rapportere.
Nei, slett ingen ting å rapportere.
Glimrende!
Takk. Innta hvil.
Kjenner dere pastor Harper fra nabokirken?
Dette er konstabel O'Hara, den nye mannen i distriktet.
God dag. Hyggelig å møte deg.
Lekene er på stolen, her borte ved bibliotekdøren.
Teddy, løp opp og hent hæren og marinen din fra tante Marthas rom.
De er pakket.
Dere gjør en fantastisk jobb med å fikse kondemnerte leker til barna i leiren.
Angrip!
Det gir oss noe å gjøre på stasjonen. Man blir lei av å spille kort.
-Så dette er lekene? -Hvordan har fru Brophy det?
Bedre, takk. Men hun er fremdeles litt svak.
Du skal få med litt kjøttsuppe til henne.
Ikke tenk på det. Du har gjort så mye allerede.
Tull og tøys! Det tar bare et øyeblikk.
Om jeg vet hva ren godhet og giverglede er...
...er det fordi jeg har kjent Brewster-søstrene.
Du lovte at du ikke skulle gjøre det mer.
Jeg må kalle til kabinettmøte for å skaffe forsyninger.
Ikke gjør det mer, hører du?
Han gjorde det om natten...
og naboene ble rasende. De er redde for ham.
Jeg lovte at jeg ikke skulle banne, men hva i helsike...
Hva skjer her?
-Han er harmløs. -Han tror han er Teddy Roosevelt.
Det finnes mange verre fyrer han kunne vært.
Det er sant.
Jeg skal huske det. Litt av en type.
Er det ikke synd, pater...
Er det ikke synd, pastor, at denne fine familien må ta hånd om en skrulling?
Nei, så hyggelig!
-God ettermiddag, frøken Brewster. -God dag.
-God ettermiddag. -Hyggelig å treffe deg.
Martha, konstabel O'Hara. Han tar over for meg.
Hyggelig.
-Så hyggelig å treffe deg. -Takk.
Martha, du er tilbake.
Her er kjøttsuppen til fru Brophy. Hold den god og varm.
Det kan du stole på, og tusen takk.
Hæren og marinen er klare til innsats.
Dette er supert, oberst. Mange barn vil bli glade.
Hva er dette? Oregon?
Legg det tilbake, Teddy.
-Men Oregon skal til Australia. -Teddy...
Nei, det seiler til Australia.
-Disse er nydelige. Takk. -Ingenting å takke for.
-Barna vil bli overlykkelige. -Bare hyggelig.
Vi ses, oberst.
Hei, sjant.
Ja.
Tre av!
-Farvel og takk. -Bare hyggelig.
-Forsiktig med lekene i trappen. -God natt.
La det bli en lærepenge for deg.
Ha det.
-Jeg må gå. -Angrip!
Angrip hovedkvarteret!
Hovedkvarter?
Trappen er alltid San Juan Hill.
Prosit!
Har dere sagt at han ikke er Roosevelt?
-Å nei! -Han er så glad for å være Teddy Roosevelt.
Husker du, Martha?
For lenge siden, da vi tenkte at George Washington...
ville være en avveksling for ham, og foreslo det.
Vet du hva som hendte?
Han lå under sengen sin i dagevis og ville ikke være noen.
Bare han er lykkelig, og ikke minst at dere er lykkelige...
Spørsmålet er hva som skjer når vi er døde.
Ja, det er litt av et problem.
Mortimer har ordnet med at Teddy...
kan flytte til Happy Dale Sanatorium når vi er døde.
Glimrende idé! Et meget koselig sted.
Kjære, søte pastor Harper.
Jeg tror faktisk han begynner å se lyset.
Vi trenger ikke bekymre oss.
Han blander seg ikke inn i planene for Mortimer og Elaine.
Har dere drukket te?
Ja.
Og middagen blir sen også.
Jaså, hvorfor?
Gode nyheter til deg.
Du skal til Panama og lage en sluse på kanalen igjen.
Glimrende!
Toppers! Helt toppers!
Jeg skal straks forberede meg til reisen.
Abby! Mens jeg var ute?
Ja, kjære. Jeg kunne ikke vente på deg.
Jeg visste ikke når du kom, og pastor Harper var på vei.
-Men helt alene. -Jeg klarte meg fint.
-Jeg skal løpe ned og se. -Nei, kjære.
Det var ikke tid. Og jeg var helt alene.
Vel?
Bare se i vindusbenken.
-Det er Elaine! -Hallo, kjære.
-Men Elaine! -Hva mente hun?
Tror du de kan ha...
Hør, kamerat.
-Drosja er vant med klining, men... -Du har ikke sett noe ennå.
-Du må kjøre oss til stasjonen. -Hatten hennes.
Et øyeblikk. Og brosjen hennes.
Finner du hårnålene hennes, behold dem. Hold den.
Der er de.
Hatten din.
Bare kast den. Jeg liker ikke det blikket.
-Hva er galt med det? -Far holdt preken om det sist søndag.
Gjorde han? Hva sa han?
-Han var mot det. -Men det var bare på søndag.
For himmelens skyld!
Men Mortimer, her ute hvor alle kan se?
Ja, akkurat her hvor alle kan se.
La alle i Brooklyn over 16 se.
Vil du elske meg for intellektet mitt også?
En ting om gangen.
Der er det blikket igjen!
"Der er det blikket igjen!" Best du venner deg til det.
Du vil se det ofte. Det kommer like før dette.
Vi kaster bort tiden.
Jeg forteller tantene, og du...
Nei, ikke si det til din far. Forkjølelsen hans blir til lungebetennelse.
Jeg tar meg av far. Han er et lam.
Hvorfor ikke telegrafere ham fra Niagara Falls?
Niagara Falls?
Det var derfor du var på kontoret.
Ja visst! Skal det være, så skal det være!
Niagara Falls! Alle burde dra dit.
Du skulle sett sekretæren min.
Vi har kupé på toget, brudesuiten på hotellet...
og i morgen setter vi utfor fossen i en tønne.
Skynd deg og pakk.
Jeg pakket dagen etter at jeg traff deg.
Der ser du! Skjønner du?
Det er det jeg mener. Det er det jeg hater med kvinner.
Lurer på hva Mary gjør nå?
-Toget går om en time. -Bare et par minutter.
-Far vil kanskje be for meg. -Plystre når du er klar.
Når du plystrer, åpner du døren fort.
Ser du en høy, mørk fartsstripe, er det meg.
Hva? Nå?
Nei, ikke nå!
Virk overrasket når han sier det.
Hold dere fast.
Vi er gift. Elaine og jeg er gift.
Å kjære, så vidunderlig!
Er det ikke vidunderlig? De er gift!
Ikke lat som dere er overrasket heller, gamle luringer.
-Kan jeg låne telefonen? -Selvfølgelig.
Er det ikke bare vidunderlig?
Tenke seg til at det skjedde rett her i dette rommet.
Nå, her.
Bensons Blomster? Mortimer Brewster.
Sendte du de rosene til fru Brewster? Bra.
Send fire dusin til til salong A på sentralbanestasjonen.
Skynd deg. Ta en haug med appelsinblomster også.
Men før du drar, kan vi feire.
Vi tar en flaske vin og synger.
Så inviterer vi naboene.
-Og en bryllupskake, naturligvis. -Du har ikke tid til å bake.
Vi skal til Niagara Falls. En taxi venter.
Den er klar. Den har vært klar siden...
Den har vært klar siden jeg traff henne.
Visste alle at jeg skulle gifte meg?
Vi visste du ville finne det ut med tiden.
Jeg har de snilleste tantene i verden.
Dere har jo den snilleste nevøen i verden også.
Jeg må komme meg av sted og få alt klart.
Jøye meg. Jeg håper pastoren ikke er alt for sint.
Han liker ikke bøkene dine.
Jeg skal brenne dem. Pastoren får tenne den første fyrstikken.
Er notatene til den nye boken her?
Sinnets seier over ekteskapet?
Hvor er de?
-Jeg gjemte dem et sted... -Kom med dem.
Oppfør deg.
Vi må finne dem før Elaine ser dem.
Hallo, Mortimer!
-Hvordan går det, president? -Utmerket, takk. Helt utmerket.
-Hva har du for nyheter? -Du har solid støtte i befolkningen.
Vet det. Er det ikke vidunderlig?
Ha det bra. Jeg drar til Panama.
Ha det bra, president.
En ny sluse til kanalen, vet du.
"Si det til mor"
-Huff da. -Finner du notatene? Hva er i veien?
Der er et barnebilde av broren din.
Du burde brenne det sammen med bøkene mine. For et ansikt!
Han kunne skremt voksne med det.
Bare tanken på Jonathan skremmer meg.
Husker du at han pleide å kutte mark i to med tennene?
Jonathan? Han er vel i fengsel eller hengt eller noe sånt nå.
Jeg så et stykke med en rollefigur som minnet om Jonathan.
Jaså?
Litt av en skrulling. Et kriminalmysterium kalt En morders testamente.
Å, huff!
Ja, for et stykke.
Når teppet går opp, er det første du ser et lik.
Så...
Hei, du.
-Gratulerer, brudgom! -Gratulerer, kjære!
Glem det nå.
Hør her, mine kjære.
Dere vet at vi har tenkt å sende Teddy til Happy Dale?
Ja, kjære. Når vi er døde.
Vi har snakket med pastor Harper om det.
Teddy må til Happy Dale nå. Med én gang!
-Han er i kjelleren. Få ham opp her nå. -Det haster da ikke slik.
Når Teddy arbeider på kanalen, er det vanskelig å få oppmerksomheten hans.
Hør her, mine kjære.
Beklager, men jeg har en sjokkerende nyhet til dere.
Teddy har drept en mann, kjære!
Sludder!
Det er et lik i vindusbenken!
Ja, kjære. Vi vet det.
-Vet dere det? -Naturligvis.
Men det har ingenting med Teddy å gjøre.
Bare glem det, Mortimer.
Glem at du noensinne så mannen.
Glemme?
Vi trodde aldri du ville kikke.
Hva i...
Hvem er han?
Han heter Hoskins. Adam Hoskins.
Det er alt jeg vet om ham, bortsett fra at han er metodist.
Er han metodist? Så flott.
Det er alt du vet? Hva gjør han her?
-Hva skjedde med ham? -Han døde.
Menn hopper ikke bare oppi vindusbenken og dør.
Nei, kjære. Han døde først.
Vent! Slutt med dette.
Hvordan døde han?
Ikke vær så nysgjerrig, Mortimer.
Mannen døde fordi han drakk forgiftet vin.
Hvordan havnet giften i vinen?
Vi har den i vin for å skjule den.
Er den i te, har den en særegen lukt.
Mener du...
Dere hadde den i vinen?
Ja. Og jeg plasserte Hoskins i vindusbenken...
fordi pastor Harper var på vei.
Se på meg, kjære.
Dere visste hva dere hadde gjort og ville ikke at Harper skulle se liket?
Ikke når vi skulle drikke te. Det hadde ikke vært pent.
Det er overlagt.
Du vet alt om det Mortimer, så bare glem det.
Jeg synes da at Martha og jeg har rett til våre egne små hemmeligheter.
Da jeg var ute, stakk jeg innom fru Schultz. Hun er mye bedre.
Men hun vil ha med Junior på kino igjen.
Vi må gjøre det i morgen eller overmorgen.
Ja, men denne gangen drar vi dit vi ønsker å dra.
Junior skal ikke få meg med på en av de skrekkfilmene igjen.
Det skulle ikke vært lov å lage filmer for å skremme folk.
Sentralbordet?
Hører du stemmen min?
Gjør du?
Er du sikker?
Da må jeg være her.
Er ikke Halloween en vidunderlig tid for dem?
Jo, visst. De har det så gøy.
Ikke vær så utålmodig, Mortimer.
-Du kan slikke bollen. -Slikke bollen?
Jeg vil heller vite hva dere vil gjøre!
Vi skal feire.
Feire? Det er et lik i vindusbenken!
Ja, kjære. Hoskins.
Jeg vet hva han heter. Jeg vil vite hva vi skal gjøre.
-Vi kan ikke melde dere til politiet. -Ikke tenk på det.
Vi sa du skulle glemme det.
Glemme? Skjønner du ikke at noe må gjøres?
Ta deg sammen, Mortimer.
Du er for gammel til å miste hodet på den måten.
-Men Hodgekiss... -Hoskins, kjære.
Uansett kan dere ikke la ham ligge der.
Det skal vi ikke.
Teddy er nede i kjelleren og graver slusen.
Skal dere begrave Hodgekiss i kjelleren?
Ja, kjære. Det var det vi gjorde med de andre.
Hør her, tante Martha. Du kan ikke...
-Andre? -De andre mennene.
Når du sier "andre", mener du "andre"?
Mer enn én "andre"?
La meg nå se. Dette er nummer 11, ikke sant Abby?
Nei, kjære. Dette er nummer 12.
Jeg tror du tar feil, Abby. Det er bare 11.
Nei, kjære. Jeg husker at da Hoskins først kom inn...
slo det meg at han ville fylle opp dusinet.
Men Abby, kjære, du kan jo ikke regne med den første.
Jeg regnet med den første, og da blir det 12.
Blir det?
Hun har nok rett. Abby pleier det.
Jeg blir forvirret av og til.
Det blir 12.
Hallo.
Hva kan det være med Mortimer i dag?
Hva har skjedd med ham, Abby?
Hallo?
Ikke nå. For himmelens skyld, ta det med ro!
Jeg mente ikke å...
La oss nå se. Hvor var vi?
Tolv. Tolv!
Ja, kjære.
Abby synes vi bør telle med den første.
Glem det. Bare sitt ned.
Si meg, hvem var den første?
Midgely. Han var baptist.
Han var slik en ensom, gammel mann.
All familie og venner var døde.
Vi syntes så synd på ham.
Så, da han fikk hjerteinfarkt...
og han satt der død i den stolen...
og så så fredfylt ut. Husker du, Martha?
Vi bestemte oss der og da for...
at om vi kunne hjelpe andre ensomme, gamle menn...
med å få litt fred...
så skulle vi det.
Stakkars...
Mener du at han bare døde i denne stolen?
Og så kom Teddy opp fra gravingen i Panama, skjønner du...
og trodde at Midgely var offer for gulsott.
Og dermed måtte han begraves øyeblikkelig.
Så vi tok ham med ned til Panama...
la ham i slusen og ga ham en anstendig kristen begravelse.
Skjønner du nå? Det var derfor vi sa du ikke skulle bry deg om det...
siden vi visste nøyaktig hva som måtte gjøres.
Vent litt!
Kom hit, kjære. Hva med de andre?
Alle 12 kom ikke bare og falt døde om.
Nei. Naturligvis ikke!
Så...
-Mortimer. -Hva?
Husker du de krukkene med gift på hyllene...
i bestefars laboratorium?
Du vet at tante Martha er flink til å blande ting.
Du har smakt de syltede grønnsakene.
For hver gallon med hyllebærvin...
tar jeg en teskje med arsenikk...
og tilsetter så en halv teskje med stryknin.
Så en dash cyanid.
Burde virke ganske bra.
Faktisk fikk en av mennene våre tid til å si:
"Så herlig!"
Var ikke det hyggelig av ham?
Vi kan ikke stå her og kjase hele kvelden.
Vi må få pyntet kaka.
Ikke tenk på kaka. Jeg ville ikke orke en eneste bit.
Dere nygifte! Litt vin vil gi dere appetitten tilbake.
Det ville vært fint med litt... Litt vin!
Vin!
Jeg begynner å tro at katten er med på dette.
Han er vidunderlig. Glad som en lerke. Synger og graver sluser.
Arbeider med et gulsottoffer.
Jeg kan se overskriftene:
"Seriemorderen slår til igjen" rett på førstesiden.
La meg se...
Teddy! Selvfølgelig. Alle vet han er gal.
La meg se. Hvem kan jeg ringe? Dewey, La Guardia, Winchell?
Nei, Winchell duger ikke.
Gamle dommer Cullman!
Lurer på om jeg har nummeret hans.
Hva skal jeg med billetter?
Opplysningen.
Opplysningen?
Gi meg nummeret til dommer Cullman i Brooklyn.
Vil du ringe meg?
Tenk om han ikke hadde vært her!
Hei, du!
Trodde du var den høye, mørke fartsstripa.
Hva gjør du her?
Hva jeg gjør her? Hørte du meg ikke plystre?
Plystre? Å, jo.
Du plystret.
-Ser jeg fin ut? -Ja.
-Gå hjem. Jeg ringer i morgen. -I morgen?
Jeg pleier jo å ringe deg nesten hver dag.
Du og vitsene dine! Hvor er hatten din? Bagasjen er i drosjen.
-Kom igjen! -Beklager. Noe skjedde.
Har du fått kalde føtter?
Hvor er det blikket jeg skulle se så ofte?
Slutt! Ikke plystre meg i øret.
Hva er det? Se på håret ditt.
Hvilken farge er det? Grått?
Hva er i veien, kjære? Hva har skjedd?
De blomstene er så vakre.
Om jeg bare kunne si det, Elaine. Du lukter så godt.
Best du går!
-Men vi giftet oss jo i dag. -Kom deg i seng, hvil deg litt!
Hvile?
Hvem? Dommer Cullman?
Mortimer Brewster her. Det gjelder Teddy.
Jeg må treffe deg med én gang.
Jeg venter ikke til i morgen.
Det er veldig viktig. Vi må gjøre noe øyeblikkelig.
Det gjelder liv og... Elaine!
Vil du komme deg ut?
Hva foregår? Jeg vet ikke hvor jeg står!
-Hvor som helst, men ikke der! -Men Niagara faller!
-I så fall bryr det ikke oss! -Vent litt! Hør.
Du kan ikke gifte deg og så kaste meg ut!
Jeg kaster deg ikke ut av huset! Vil du komme deg ut?
Beklager. Noe har hendt.
Angående Teddy. Han er...
Det er hornblåsingen.
Politiet vil plassere ham på en statsinstitusjon.
Kan du skjønne det?
-Jeg leste en annonse om et rom til leie. -Ti still!
Hvis du signerer og Teddy går med på det, kan vi få ham til Happy Dale.
Det er et bra sted.
Vil du?
Flott! Jeg tar en telefon til, så kommer jeg.
Det ringer på, kjære.
God dag. Kom inn.
Dere har visst et rom til leie.
Bare kom inn.
-Er du damen i huset? -Ja, jeg er frøken Brewster.
Sentralbordet? Gi meg rikstelefon, takk.
Og dette er søsteren min. Enda en frøken Brewster.
-Navnet mitt er Gibbs. -Vær så god og sitt.
Jeg beklager, men vi dekker akkurat på til middag.
Denne stolen skulle være komfortabel.
Rikstelefonen? Jeg skal til Happy Dale Sanatorium i New York.
-Bor du i Brooklyn? -Jeg bor på hotell. Liker det ikke.
Er familien din fra Brooklyn?
-Har ingen familie. -Helt alene i verden?
-Vel, Martha... -Nei, Happy Dale.
Du har kommet til rett sted.
-Bare sitt ned. -Dale.
"D" for "død".
Stemmer. "A" for "arsenikk". Skjønner?
Er det alltid så mye bråk?
Han bor ikke hos oss.
Jeg ser for meg overskriftene. Vær så snill.
Jeg vil se rommet. Tror ikke jeg vil trives.
Rommet er ovenpå.
Vil du ikke smake litt på vinen vår før vi går opp?
Rører det ikke.
Vel, vi lager den selv. Det er hyllebærvin.
Hyllebær?
Jeg har ikke smakt hyllebærvin siden jeg var gutt.
-Takk. -Sentralbordet!
Ikke Happy Dale Vaskeri! Jeg skal til Happy Dale Sanatorium!
Sanatorium! Sanatorium! Ja, som en ødelagt plate!
-Har dere egne hyllebærbusker? -Nei, men gravlunden er full av dem.
Vel, skål.
Sentralbordet! Hva er det som tar så lang tid?
Det er rett over elva! Jeg kunne svømt fortere!
Ja!
Hallo!
Hva...
Er de opptatt?
Opptatt?
De er opptatt og du er besatt!
Nei, jeg er ikke full, men det var en god idé!
Jeg er nervøs, kjære. Ikke gjør det.
Ikke det.
Kom deg ut! Vil du bli forgiftet, myrdet, drept?
De er gale!
Du sier ikke det!
Dere kan bare ikke gjøre slikt!
Jeg vet ikke hvordan jeg skal få sagt det...
men det er ikke bare ulovlig, det er galt.
Sludder og vås!
Det er ikke pent.
Folk vil ikke forstå. Han vil ikke forstå.
Jeg mener...
Dette har blitt til en veldig dårlig vane!
Hvem? Happy Dale Sanatorium?
Forbløffende.
Happy Dale? La meg få snakke med Witherspoon.
Witherspoon.
Hei, Brewster. Hvordan går det?
Witherspoon, har du... Jeg har det bra, takk. Hva med deg?
Husker du vi snakket om å sende broren min til Happy Dale?
Gjør du? Vi ønsker å få ham dit umiddelbart.
Huff, da.
Huff, da. Det var leit.
Jeg håpet at vi ikke skulle få ham på en stund ennå.
Vi har flere Roosevelter for øyeblikket...
og det kan føre til problemer.
Men om han trodde at...
Vi har litt lite Napoleoner for øyeblikket.
Bonaparte. Og om...
Selvfølgelig.
Vel, om du har bestemt deg. Ja.
Er papirene klare?
Nei, men jeg gjør det nå og ringer deg.
Takk. Hva?
Ok. Takk, skal du ha.
Enda en Roosevelt. Milde Moses.
Hør her, jeg skal til dommer Cullman, men jeg vil at dere skal love meg en ting.
Vi må nesten vite hva det er først.
Jeg er veldig glad i dere.
Dere vet jeg hadde gjort alt for dere?
Ja, kjære.
Jeg vil at dere skal gjøre én ting for meg.
Hva skal vi gjøre?
Ikke gjør noe. Jeg mener, ikke gjør noe som helst!
Ikke slipp noen inn, og la han der bli hvor han er.
Jeg kan ikke snakke med dere... Jeg kan ikke konsentrere meg.
Jeg vil ikke at noe skal skje med dere.
Hva i all verden skulle skje med oss?
Vel, kjære...
Dere gjør den lille tingen for meg, ikke sant?
Hvor er hatten min?
-Men Mortimer... -Hva?
Vi skulle ha minnehøytidelighet før middag.
-Kan det vente til jeg kommer tilbake? -Du kan bli med på salmene!
Jeg skal synge med dere, danse med dere, hva som helst.
Ikke slipp noen inn før jeg kommer tilbake.
Lover dere?
Bra.
Hva?
Slutt med det. Hva er det?
Hatten til Hoskins!
-Skal jeg vente? -Ja! Ring en drosje for meg!
-Hei, taxi! Vær så god. -Ikke åpne den. Jeg setter meg hos deg.
Ja, riktig. Det går fortere på den måten. Ja visst.
Stopp en hal! Hva er det jeg gjør?
Tenk å krølle hatten til Hoskins på den måten.
Synd! Slik en fin hatt.
Mortimer var ikke seg selv i dag.
Nå vel.
Hva sa du om Mortimer?
Jeg tror jeg forstår hvorfor han var så stressa.
Hvorfor?
Han har nettopp giftet seg.
Det pleier alltid å gjøre en mann litt nervøs.
Ja. Stakkars dem.
Jeg er så glad for Elaine.
Abby!
Hvis Mortimer kommer tilbake til minnestunden, trenger vi en salmebok til.
Det er en på rommet mitt.
Jeg går, kjære.
Vi lovte Mortimer at vi ikke skulle slippe noen inn.
Det er to menn jeg aldri har sett før.
-Er du sikker? -Ja.
-La meg se. -Bare se.
-Kjenner du dem? -Nei, de er fremmede for meg.
Vi får bare late som vi ikke er hjemme.
Kom inn, doktor.
Det var her jeg vokste opp.
Som gutt ønsket jeg å slippe vekk fra dette huset.
Nå er jeg glad for å slippe inn igjen.
Ja, det er et bra skjulested.
Familien må fremdeles bo her.
Jeg håper det er en gjøkalv som venter på den fortapte sønn.
En gjøkalv?
Jeg er så sulten, Johnny.
Se, Johnny. Drikke.
Som om de venter oss.
Et godt tegn.
Hvem er dere?
Hva gjør dere her?
Tante Abby. Tante Martha.
Det er Jonathan.
Kom dere ut herfra!
Jeg er Jonathan, vet du.
Nevøen din, Jonathan.
Det er du ikke.
Du likner ikke Jonathan, så ikke lat som du er det.
Bare kom dere ut.
Jeg ser du fremdeles har den nydelige ringen...
bestemor Brewster kjøpte i England.
Og du, tante Martha, med den høye kraven...
for å skjule arret der bestefars syre brente deg.
Stemmen hans likner på Jonathans.
Har du vært i en ulykke?
Ansiktet mitt.
Dr. Einstein har skylda i det.
Han er plastisk kirurg.
Men jeg har sett det ansiktet før.
Husker du da vi tok med oss den Schultz-gutten på kino...
og jeg ble så redd?
Det var det ansiktet.
Ta det rolig, Johnny.
Ikke vær redd. Han har hatt tre ansikter på fem år.
Jeg skal gi ham enda ett her og nå.
Det siste ansiktet. Jeg så også den filmen...
like før jeg opererte. Jeg var beruset.
Skjønner du hva du har gjort med meg?
-Selv min egen familie tror jeg er... -Johnny!
Du er hjemme her i huset.
Vet dere...
hvor mange ganger han forteller meg...
om Brooklyn, om dette huset og om tantene sine...
som han er så glad i?
De kjenner deg.
Fortell ham det.
Jonathan...
det er lenge siden.
Takk og lov. Det er godt å være hjemme igjen.
Vi må ikke la det koke over på komfyren.
Du må unnskylde oss et øyeblikk.
Med mindre du haster av gårde et sted.
Hva gjør vi nå?
Vi må tenke fort.
Politiet har bilder av det ansiktet. Jeg må operere øyeblikkelig.
Vi må finne oss et sted.
Vi må finne et sted til Spenalzo også.
Ikke bry deg om den rotta.
Men vi har et ferskt lik her.
Glem Spenalzo.
Men vi kan ikke etterlate et lik i yttersetet.
Du skulle ikke drept ham.
Bare fordi han vet noe om oss, hva skjer?
Vi ber ham om hjelp, og han vil presse penger av oss.
Dessuten sa han jeg liknet på Frankenstein.
Det er ditt verk, doktor.
Du gjorde det.
Ta det rolig, Johnny.
Vi kan fikse deg med det samme.
Ja, i kveld, men først må jeg spise.
Denne gangen vil jeg se helt anonym ut.
Ja. Jeg vet nøyaktig hva jeg skal gjøre.
Jeg skal ta denne delen her og løfte den opp...
Forsiktig med stingene.
Det tar jeg meg av.
Du skal få pene ører og...
-Du var slurvete sist gang. -Og nye sting.
Og på øynene gjør jeg en Schmidt. Det er spesialiteten min.
-Jeg fører dem sammen slik... -La øynene i fred.
La nesa være.
Stakkars Teddy.
Jeg tror det er best slik.
"Ikke spørre hvorfor, bare gjøre..."
Signer her, dommer. Unnskyld meg.
Akkurat der.
Med verden som den er, tror jeg noen ganger...
Vi skulle alle ha vært på Happy Dale. Jeg signerer her som pårørende?
Sist uke skapte jeg furore...
i Advokatforeningen, da jeg sa...
Ha det. Lykke til, dommer. Takk.
Fortell Martha og Abby at jeg kommer denne uka. Jeg har vært ganske ensom.
Nei! Aldri si at du har vært ensom. Aldri!
-Hvorfor... -Dommer!
Si meg, drikker du alkohol?
Nei, aldri.
Bra! Da vil du leve lenger.
Selvfølgelig litt vin nå og da...
Nei! For himmelens skyld, ikke vin!
Kanskje det er feil Brewster jeg legger inn.
Dere er sikket ivrige etter å komme av gårde.
Mine kjære, søte tanter, jeg er så full av nydelig mat...
-at jeg ikke orker å bevege meg. -Ja, det er fint her.
Jeg fant den!
Vær så god, sitt ned.
Her er den, mine herrer. Min livshistorie, min biografi.
Her er bildet jeg fortalte om. Her er vi begge.
President Roosevelt og general Goethals ved Culebra.
Det er meg, general, og det er deg.
Som jeg har forandret meg!
Det bildet er ikke tatt ennå. Vi har ikke startet arbeidet på Culebra.
Vi graver ennå sluser.
Og nå skal vi begge dra til Panama og inspisere den nye slusen.
Nei, Teddy. Ikke til Panama.
Kanskje en annen gang, president. Panama er langt unna.
-Sludder! Det er nede i kjelleren. -Kjelleren?
Vi lot ham grave Panama-kanalen i kjelleren.
-General Goethals? -Ja, sir.
Som president, sjef for hæren og marinen...
og mannen som ga deg jobben...
insisterer jeg på at du blir med meg og inspiserer den nye slusen.
Det er visst på tide at du går til sengs.
Hva behager. Hvem er du?
Woodrow Wilson. Gå til sengs.
Du er ikke Wilson. Men ansiktet ditt virker kjent.
Jeg kjenner deg ikke. Kanskje senere, på jaktsafarien i Afrika.
Du ser ut som en jeg kan treffe i jungelen.
Jeg tror kanskje det er best du legger deg.
Han og vennen hans vil tilbake til hotellet.
Inspiser kanalen, general.
Ok, president, vi drar til Panama.
Utmerket! Følg meg, general.
Det er nede i Syden, vet du.
Vel, god tur!
Jeg må rette opp i misforståelsen.
Du snakket om hotellet vårt.
Vi har ikke noe hotell. Vi kom direkte hit.
Dette er ikke hjemmet deres, og jeg er redd dere ikke kan bli her.
Dr. Einstein og jeg trenger et sted å sove.
Dere husker at jeg som gutt kunne være ubehagelig.
Det ville ikke bli behagelig for noen av oss om...
Jeg trenger ikke være detaljert, vel?
Det er kanskje best vi lar dem bli her i natt.
Kom hit. Fort.
Jeg glemte å si...
at doktoren og jeg skal bruke bestefars laboratorium som operasjonsstue.
Det blir svært travelt.
-Hva tror du jeg finner her nede? -Hva?
Panama-kanalen.
Den passer akkurat til Spenalzo.
Se hullet han graver. Fire fot bredt og seks fot langt.
Han passer!
Skulle tro han visste at vi ville ha med oss Spenalzo.
Det er gjestfrihet.
Litt av en spøk mot tantene mine.
De bor i et hus med et lik begravd i kjelleren.
Hvordan får vi ham oppi her?
Ja, vi kan jo ikke bare leie Spenalzo inn døra.
Vi henter bilen og tar ham inn gjennom vinduet etter at de har lagt seg.
Seng.
Vi flytter bilen bak huset. Best dere kommer i seng.
Bilen kan stå der den er til i morgen tidlig.
Jeg vil ikke la den stå i gata. Det kan være ulovlig.
Hva skal vi gjøre?
Vi lar dem ikke tilbringe mer enn en natt her i huset.
Hva ville naboene tro?
Folk som kommer inn med ett ansikt og ut igjen med et annet.
Hva skal vi gjøre med Hoskins?
Hoskins!
Det kan ikke være behagelig for ham der inne.
Og han har vært så tålmodig, stakkar.
Jeg synes Teddy skal ta ham med ned i kjelleren med én gang.
General Goethals var svært fornøyd. Han sa kanalen var akkurat passe stor.
Teddy, vi har enda et gulsottoffer.
Huff da! Dette vil bli et sjokk for generalen.
Nei, vi må holde det hemmelig.
En statshemmelighet?
Ja, en statshemmelighet.
Lover du?
Dere har presidentens æresord.
Kors på halsen. La oss nå se.
Hvordan skal vi holde det hemmelig?
Teddy, det er visst best du går ned i kjelleren igjen.
Og så...
når jeg slår av lyset, når alt er mørkt her...
kommer du opp og tar stakkaren ned til kanalen.
Sett i gang.
Så kommer vi ned senere og holder begravelsen.
-Hvor er stakkaren? -I vindusbenken.
Det sprer seg visst.
Vi har aldri hatt gulsott der før.
Jeg har ikke engang sett Hoskins!
Du store! Det er sant, du var ute.
Du får komme og se ham nå.
Han ser egentlig veldig bra ut, til å være metodist.
Vi tar bagasjen gjennom her.
Rommet deres er klart. Bare gå rett opp.
Jeg er redd vi ikke følger Brooklyn-tid. Bare hopp i kassa, dere.
Dere må være svært trøtte. Begge to.
-Vi legger oss ikke så tidlig. -Det var på tide jeg kom for å passe dere.
Ta bagasjen ovenpå.
Jeg henter instrumentene senere.
God natt.
Nå legger vi oss.
Jeg venter til dere er oppe og slår av lyset.
Bare gå du, tante Martha.
Ved siden av laboratoriet, doktor.
-Ok, tante Abby. -Jeg kommer straks.
Nå! Slå av lyset.
Tante Abby.
Han er ok.
Jeg åpner vinduet. Du går rundt og sender ham gjennom.
Men han er for tung for meg.
Gå ut og dytt, så blir jeg her og drar.
Så tar vi ham ned til Panama sammen.
Ok. Vi må være raske. Jeg ser meg om litt utenfor huset.
Når jeg banker på, åpner du vinduet.
Ja.
Det er mørkt her.
Hvor er jeg?
Her er jeg.
Hvem lot denne stå åpen?
Ok, vent litt. Hit med ham.
Nå har jeg ham. Allez, opp!
Vent nå litt. Du mistet et bein et sted.
Hjelp meg. Han er så tung.
Nå har jeg ham.
-Vær forsiktig. -Men skoen hans falt av.
Hjelp meg. Han er så tung.
Nå har jeg ham!
Johnny, det er noen ved døra. Gå og åpne, fort.
Jeg tar meg av Spenalzo. Skynd deg!
Mortimer!
Tante Abby!
Tante Martha!
Hvem der?
Er det deg, Teddy?
Hvem er du?
Elaine Harper. Jeg bor i nabohuset.
Hva gjør du her?
Jeg skulle møte mannen min, Mortimer.
Hvorfor sa du at du hette Harper?
Harper. Brewster, mener jeg.
Er ikke vant med det. Jeg er ny som Brewster.
Doktor!
Det er i orden. Det er ok.
Kanskje dere skulle forklare hva dere gjør her.
Vi bor faktisk her.
Dere bor ikke her.
Jeg er her hver dag, og har aldri sett dere.
Hvor er Martha og Abby? Hva har dere gjort med dem?
Det er best vi introduserer oss.
Får jeg presentere dr. Einstein?
Dr. Einstein?
En meget anerkjent kirurg.
Og litt av en magiker.
-Du skal vel si at du er Franken... -Jeg er Jonathan Brewster.
-Du er Jonathan. -Har du hørt om meg?
-Ja, de snakker om deg. -Hva sier de om meg?
Bare at det finnes en bror ved navn Jonathan, det er alt.
Det forklarer alt. Nå som jeg vet hvem dere er...
løper jeg bare av gårde, om dere vennligst vil låse opp døren.
"Det forklarer alt." Hva mener du med det?
Hvorfor kommer du hit så sent?
Jeg trodde bare jeg så Mortimer svinge inn. Det var vel dere.
Du syntes du så noen svinge inn?
Ja. Var dere ikke utenfor? Er ikke det bilen deres?
-Så du noen ved bilen? -Ja.
-Hva annet så du? -Det var alt jeg så!
Skjønner. Var det derfor du kom?
Nei, jeg skulle møte Mortimer. Men er han ikke her, går jeg...
-Du sa to navn. -Det gjør vondt!
Jeg tror hun er farlig.
Ingen gjester. Det er en privat begravelse.
-Fortell dem hvem jeg er! -Det er datteren min, Alice.
Nei!
Ikke vær så maskulin. Ikke spill tøff med oss.
Doktor, kjelleren.
Slipp meg!
Hva er det? Hva er det som skjer der nede?
Hva er det? Hva gjør dere der?
Vi fanget en tyv. Gå tilbake til rommet deres.
-Vi ringer politiet. -Jeg tar meg av dette. Gå på rommet.
Hører dere?
Ikke svar.
Ikke svar!
Hvor er Teddy? Er han ovenpå? Glem det nå, kjære.
Hvorfor har du pentøyet på?
Hellige... Hva er det?
Hva er det som ser ut som en sigareske?
-Det er din bror og dr. Einstein. -Jeg sa jo dere ikke skulle slippe noen inn.
-Hvem sa du det var? -Det er din bror, Jonathan.
-Jeg har kommet hjem, Mortimer. -Hva?
Jeg kom hjem, Mortimer.
"Jeg kom hjem, Mortimer." Hør, det snakker!
Ja, jeg snakker.
Har du glemt hva jeg pleide å gjøre med deg...
når du var bundet fast i senga?
Nålene under fingerneglene dine.
-Mortimer, han... -Vent litt.
Hellige jul!
Det er Jonathan!
Jeg er glad du husker det.
Ja, jeg husker.
Hvordan kan jeg glemme deg?
Hvor fikk du det ansiktet? Hollywood?
Ikke begynn å krangle så snart dere ser hverandre, da.
Vi inviterte Jonathan og dr. Einstein til å bli.
-Hva? -Bare for i natt.
Nei, jeg skal være her i natt.
-Faktisk blir jeg her fra nå av. -Hva med meg?
Det er ikke plass til flere her.
Bare vent litt.
Så ta med deg den lille klysa og stikk!
Hvor er Teddy? Jeg må snakke med ham nå.
Vi tar ikke mye plass.
Johnny kan sove på sofaen, og jeg kan sove på vindusbenken.
Ingenting å...
Vindusbenken?
Ikke vindusbenken.
Jeg skal sove på vindusbenken.
Jeg skal sove der fra nå av.
Hør her.
Vær grei nå.
Her er ti dollar. Gå ut og hjemsøk et hotell.
Mortimer, du vet hva jeg gjør med folk som gir meg ordrer.
Spenalzo.
Hva?
Hva vil skje med Spenalzo?
Vi kan ikke la ham ligge her i vindusbenken.
Doktor, jeg har helt mistet sporet av Spenalzo.
Vent! Hvem er denne Spenalzo?
En venn av oss Johnny så etter.
Ikke ta med flere hit. Stikk nå!
Det er ok, Johnny.
Jeg skal fortelle om ham mens vi pakker.
Jeg tar meg av deg om et øyeblikk.
Hva syns du om det?
Fyren er borte i 20 år og kommer hjem akkurat i kveld.
Elaine, hva gjør du her?
-Mortimer! -Hva er det, kjære?
-Jeg ble nesten drept. -Drept?
Tante Abby, tante Martha!
Nei! Det var Jonathan!
Han trodde hun var en tyv.
-Å, det. -Det var verre enn som så.
Han er en galning.
Jeg er redd ham.
Ikke tenk på det. Jeg er her nå. Glem det.
Vi giftet oss i dag, vi skulle sette utfor Niagara Falls...
broren din prøver å kvele meg, en taxi venter...
og nå vil du sove på en vindusbenk!
Vindusbenk. Witherspoon.
-Best du drar hjem. -Hva?
Vær flink jente og gå hjem. Jeg har ting å gjøre.
-Men... -Vær så snill.
Sentralbordet? Gi meg Happy Dale 2-7-0, takk.
Hørte du ikke hva jeg nettopp sa?
Din egen bror prøvde å kvele meg!
-Vær så snill! Dette er viktig! -Det?
Witherspoon? Mortimer Brewster.
Ja.
Jeg forstår deg ikke.
-Han ville drepe meg! -Vent, jeg kan ikke høre.
Hør her. Jeg har gjort klar papirene.
Jeg vet det er sent, men kom og hent broren min øyeblikkelig!
Vær så snill.
Du har vel forresten fått broren din og doktoren til å signere papirene?
Av doktoren?
Å, hellige jul! Jeg glemte doktoren!
Stille! Skjønner du ikke at jeg må hente doktoren?
Hva slags doktor? En familiedoktor?
Du kan ta bryllupsreisen, ringen, drosjen, vindusbenken...
legge dem i en tønne og dytte den utfor Niagara Falls!
Takk, kjære. Takk.
Hvorfor kommer du ikke like godt ned hit?
Mens du kommer deg hit, skal jeg få Teddys og doktorens signatur.
Jeg skal få begge signaturene. Ja vel, kom med én gang.
Hva feiler det henne?
La meg sitte ned. La meg tenke på dette.
Doktor, Teddy, signatur...
Hoskins!
Gud i himmelen! Der er enda en!
Tante Abby! Tante Martha!
-Kom inn hit! -Vi er opptatt.
Nei, dere kommer inn hit nå!
Ja, kjære, hva er det? Hvor er Elaine?
Lovte du ikke å ikke slippe noen inn?
-Han bare spaserte inn. -Ikke Jonathan!
Ikke dr. Einstein! Hvem er det i vindusbenken?
Vi sa det jo. Hoskins.
Det er ikke Hoskins!
Der!
Hvem er det?
-Sier du at du aldri har sett ham? -Akkurat.
For en situasjon!
Alle tror visst de bare kan valse inn!
Ikke prøv å vri deg unna! Det er enda en av mennene deres!
Hvordan kan du si noe sånt?
Den mannen er en bedrager.
Og kom han hit for å bli begravd i kjelleren vår, tok han feil.
Du sa at dere la Hoskins i vindusbenken.
Stemmer.
Han kunne ikke fått den ideen fra Hoskins!
-Hvor er forresten Hoskins? -Han må ha reist til Panama.
-Hva? Begravde dere ham? -Ikke ennå.
Han venter på gudstjenesten, stakkar.
Vi har ikke fått tid med Jonathan i huset.
Huff.
Vi har alltid ønsket å arrangere en dobbelbegravelse.
Men jeg holder ikke minnehøytidelighet for en vilt fremmed!
En vilt fremmed. Hvordan kan jeg tro deg?
Det er 12 menn der nede, som du har forgiftet!
Stemmer. Men jeg ville aldri synke så lavt som å fortelle en skrøne!
Hva tror du har skjedd?
"En skrøne"!
Dette interesserer deg kanskje, Mortimer. Jeg har bestemt at vi blir.
Dessuten har jeg bestemt at du drar, og jeg mener nå.
Hør, kjekken. Jeg er ikke i humør til å diskutere.
Drar du, eller må jeg kaste deg ut?
Jeg har levd et merkelig liv.
Martha, kom hit straks.
Bare se hva som er i den vindusbenken.
Nei. Ikke...
La tante Martha se hva som er i vindusbenken.
Tante Abby, jeg skylder deg en unnskyldning.
Jeg har gode nyheter til deg. Jonathan skal dra.
Og han tar med seg dr. Einstein og den kalde vennen sin.
Hør her. Du er broren min, du er en Brewster.
Du får en sjanse til å stikke og ta beviset med deg.
Du kan ikke be om mer enn det.
Vel?
Ok, i så tilfelle må jeg ringe politiet.
Ikke rør telefonen.
Husk at det som skjedde med Spenalzo, kan skje med deg også.
Spenalzo?
Jeg visste han var utlending.
Legg ned telefonen.
Konstabel!
Jeg så lysene og tenkte kanskje dere var syke...
Unnskyld at jeg forstyrret.
-Nei! Kom inn. -Ja, bare kom inn.
Kom bare inn. Dette er nevøen vår, Mortimer.
-Hyggelig. -Fint å treffe deg.
-Jonathan er den andre nevøen min. -Hyggelig å bli kjent med deg.
Ansiktet ditt er kjent. Har jeg ikke sett et bilde av deg?
Tror ikke det.
-Jeg må stikke. -Hvorfor? Bli til broren min drar.
Jeg må ringe stasjonen.
Er du forfatteren og teaterkritikeren Mortimer Brewster?
Ja.
Glimrende! Jeg er manusforfatter. Jeg jobber med et skuespill nå.
Gjør du? Vel, vel, vel!
-Kanskje jeg kan hjelpe deg. -Vil du? Jeg er så heldig!
Jeg får gode ideer, men kan ikke stave dem.
Jeg er mester i staving. Konstantinopel?
La oss gå på kjøkkenet. Du kan fortelle meg om det.
Kan du ikke lage et smørbrød?
Håper det er ok å spise på kjøkkenet, konstabel O'Hara.
Hvor skulle du ellers ha spist?
Ser deg snart.
Dette er siste sjanse.
Jeg holder O'Hara i ånde så du kan stikke.
Alle tre: du, dr. Einstein og Spenalzo.
Stikker du ikke, skal jeg introdusere konstabel O'Hara for Spenalzo.
Stykket finner sted i...
Jeg kommer straks, O'Hara. Bare et øyeblikk.
Bare gi meg et øyeblikk.
Stikk nå! Alle tre.
Dette forholdet mellom min bror og meg må ordnes opp i.
Men vi har nok problemer som det er. Kom, la oss stikke.
Vi drar ikke. Vi skal sove her i dette huset.
Hva? Med en politimann på kjøkkenet og Spenalzo i vindusbenken?
Det er alt han har på oss. Vi skal dumpe Spenalzo i bukta.
Så kommer vi tilbake hit. Prøver han seg på noe...
Nei, Johnny. Vær så snill.
Vi har en enestående mulighet. Vi kan tjene en formue.
To gamle damer som fasade. Bare Mortimer står i veien for oss.
Har aldri likt Mortimer.
Ta det rolig, er du snill!
Du vet at når jeg bestemmer meg...
Når du bestemmer deg, mister du bakkekontakten.
Brooklyn er ikke noe sted for deg.
Ok, Johnny. Ok!
Gjem instrumentene i kjelleren. Skynd deg.
-Du vet ikke hva som skjer i Brooklyn. -Jeg vet ikke.
-Min mor var skuespiller. -Lovlig?
Klart. Hun var min mor.
-Unnskyld. -Hun hette Peaches La Tour.
-Kom fort! -Hva er det?
-Du vet det hullet i kjelleren? -Ja.
Det er noe i hullet.
Det er ingen improvisert idé. Jeg jobbet med den i 12 år.
Start på nytt. Jeg er straks tilbake.
-Flott. -Jeg liker første akt.
Jeg har ikke lest første...
Jeg trodde jeg sa...
Ja, Mortimer.
Hva gjør dere her ennå? Jeg trodde jeg ba dere stikke.
Vi drar ikke.
-Dere drar ikke? -Nei.
Hold deg utenfor.
Ok, du ba om det.
-O'Hara? -Kommer.
Forteller du hva som er i vindusbenken...
sier jeg hva som er i kjelleren.
Kjelleren?
Det er en eldre mann der nede, som ser ut til å være ganske død.
-Hva gjorde du der? -Hva gjør han der?
Hva skal du fortelle O'Hara nå?
Tantene dine vil høre resten. Skal jeg hente dem?
Du kan ikke det nå. Best du rapporterer inn.
Glem rapporten! Jeg vil fortelle om handlingen.
Ikke foran de to.
Lavpanner?
La oss gå hvor vi kan være alene. Jeg møter deg der senere.
Hva med bakrommet på Kellys?
Fint sted. Bohematmosfære. Helt genialt.
Ring inn, så møtes vi på Kellys.
Hvorfor går dere ikke ned i kjelleren?
Det er i orden for meg.
Atmosfæren er mye mer litterær på Kellys, vær du sikker.
Du vil elske åpningen.
Jeg skal til å fødes, og doktoren...
Doktoren!
Bare ring inn du, så ses vi senere.
Du lar meg ikke i stikken? Det er litt av et skuespill.
-Jeg ser deg der. -Gleder meg!
Doktor, doktor.
Hvor er de papirene? Der er de.
Du er en luring. Tror du har overtaket. Det har du ikke.
Du tror jeg ikke vil fortelle om Spenalzo på grunn av Hoskins. Du tar feil!
Så snart Spenalzo...
Når doktoren signerer, er det det samme med Hoskins.
Best du føler det samme om Spenalzo. Ja, Spenalzo!
-Hvor skal du? -Til doktoren. Hvor skal du...
Når jeg kommer tilbake, skal du være borte. Vent på meg!
Vi venter på ham.
Han så skyldig ut!
Vel, Martha, jeg tror vi kan begynne gudstjenesten nå.
Vi syntes dere dro.
Bare glem det, kjære tanter. Det var bare Mortimer.
Og apropos tjeneste...
vil du lage litt kaffe til oss mens vi får Spenalzo ned i kjelleren?
Nei, Jonathan. Dere må ta ham med dere!
En venn av Mortimer venter nede.
-En venn av Mortimer? -Ta føttene, doktor.
Spenalzo og han kommer til å få det fint sammen.
De er døde begge to.
Han mener visst Hoskins.
Hoskins?
Vet dere hva som er der nede?
Selvfølgelig. Og han er ikke noen venn av Mortimer.
-Han er en av våre menn. -Deres menn?
Ja. Og ingen fremmede skal begraves i vår kjeller.
-Men Hoskins... -Hoskins er ingen fremmed.
Dessuten er det ikke plass til Spenalzo.
Kjelleren er full allerede.
Full? Av hva?
Det er 12 graver der nede nå.
Tolv graver.
Det er ganske fullt, og vi kommer til å trenge plassen.
Mener du at du og tante Martha har myrdet 12...
Myrdet? Slett ikke. Det er et av våre veldedige formål.
Vi har handlet av medlidenhet.
Så bare få han derre Spenalzo ut herfra.
Dere har gjort alt det...
her i dette huset og begravd dem i kjelleren?
Det er fantastisk, Johnny!
Vi har blitt jaget over hele verden...
og de holder seg her i Brooklyn og klarer seg like bra.
Hva?
Du har 12, de har 12.
Jeg har 13.
-Nei, Johnny, 12. Ikke skryt. -Tretten.
Du har Spenalzo. Og den første i London.
To i Johannesburg, en i Sydney, en i Melbourne...
to i San Francisco, en i Phoenix, Arizona.
Phoenix?
-Bensinstasjonen. -Bensin...
Tre i Chicago og en i South Bend.
Det blir 13.
South Bend teller ikke. Han døde av lungebetennelse.
Han ville ikke ha dødd om jeg ikke hadde skutt ham.
Du kan ikke regne med ham.
Du har 12, de har 12.
De gamle damene er like gode som deg.
Er de det, liksom?
Det kan vi lett ordne.
Jeg trenger bare én til.
Det er alt. Bare én til.
Og jeg har en god anelse om hvem.
Det var bra at jeg fant deg hjemme, dr. Gilchrist.
Dette er høyst uvanlig.
Beklager å vekke deg, men bare du kan hjelpe meg.
Jeg vet Teddy blåser i horn, men han kan ikke innlegges for det.
Snakk med ham...
så vil du bli overbevist. Her er huset jeg...
-Der går Hoskins. -Hvem?
Hva? Sa jeg...
-Vent. -Her?
Jeg henter Teddy.
Jeg vil ikke skremme de gamle med en doktor.
-Vent her. -På kirkegården?
Det er Halloween.
Nissene kommer ikke før etter midnatt.
Finn deg til rette. Dra opp en gravstein. Jeg er straks tilbake.
-Hei, 22,50 dollar! -Hva?
22,50, takk!
Å ja, den kler deg!
Ikke dressen, taksameteret!
"Kler meg." 22,50 dollar.
-Ga du ham en real salutt? -Ja, med en lyddempet Maxim.
Fem dollar til, så er den din.
Nei, takk. Den ville ikke passet meg.
-President, får jeg presentere... -Dr. Livingstone!
-Livingstone? -Det er det han antar.
Doktoren kunne tenke seg noen ord med deg.
Selvfølgelig. Velkommen til Washington.
Arlington er flott på denne årstiden, ikke sant?
Jo, så men.
Vel, det var det.
Det gir meg en hvilepause.
Alt vel så langt.
Ikke så vel.
Elsker du meg eller ikke?
Hvordan kan du si noe sånt? Selvfølgelig elsker jeg deg, kjære.
-Gjør du? -Ja, kjære.
Hvorfor har du behandlet meg slik, da?
Jeg er så glad i deg, at jeg ikke kan gjennomføre ekteskapet.
Har du blitt gal?
Nei, men det er bare et tidsspørsmål.
Ønsker du å få barn med tre hoder?
Du ønsker vel ikke å gjøre husarbeidet i en polstret celle.
-Hva snakker du om? -Jeg vet ikke helt.
Jeg skulle vel ha sagt dette før, men du skjønner...
galskapen går i arv i min familie.
Den galopperer praktisk talt.
Bare fordi Teddy er rar, betyr det ikke...
Nei, kjære. Det går lenger bak enn Teddy.
Dette går tilbake til den første Brewster som kom med Mayflower.
Du vet hvordan indianerne pleide å skalpere nybyggerne den gangen?
Han pleide å skalpere indianerne.
Det er lenge siden, kjære.
Jeg stiller for en tredje periode, men blir ikke valgt.
Det betyr slutten for Roosevelt i Det hvite hus.
-Tror du, ja. -Selvfølgelig, om landet insisterer...
Dette beviser ingenting, kjære.
Se på tantene dine. De er familie, ikke sant?
De er de søteste, mest normale folkene jeg kjenner.
Vel, selv med sine rariteter.
Hva så? Så er familien din er gal. Så er du gal.
Det er slik jeg liker deg.
Jeg er også gal, men kyss meg.
Nei, nei. Jeg...
Adjø, ambassadør. Det har vært en hyggelig samtale.
Når du er i Washington, må du stikke innom Det hvite hus.
-De papirene. -Gå vekk. Papirer!
-Jeg sender ham hvor som helst. -Gjør du?
Jeg har blitt ambassadør i Bolivia!
Ser du? Hva sa jeg?
Ikke tenk på det. Bare signer papirene.
Takk.
Ok! La oss finne ut hvem som eier dette huset!
Jeg advarer deg. Det er best du kutter ut.
Det du gjør er bortkastet. Det må bare gjøres om igjen.
Tante Abby, gå i seng!
Det er forferdelig å begrave en god metodist sammen med en utlending.
Hvor har du vært?
Ordnet noen papirer. Er Teddy på rommet sitt?
Hva er det med deg?
Fly rundt og få signert papirer i en stund som dette.
Martha og jeg tilkaller politiet.
Politiet!
Vent!
-Dere kan ikke ringe politiet. -Å nei?
Vet du hva Jonathan gjør?
Han legger Hoskins og Spenalzo nedi sammen.
Bare la ham.
Her er det blitt fint.
Fint og mykt, som en innsjø.
Presidenten vil bli stolt over Panama-kanalen sin.
Senga føles deilig allerede.
Vi har faktisk ikke sovet på 48 timer.
Du glemmer en ting, doktor.
Er ikke Jonathan og Spenalzo ute av huset innen i morgen...
tilkaller vi politiet.
Jeg lover å få dem ut!
-Da får du bryllupssølvet. -Husk, ikkeno' politi! Null politi!
Kom dere i seng, da.
Få av dere de klærne! Dere ser et som et dobbelt strømbrudd.
Min bror, Mortimer.
Jeg hørte ham nettopp oppe.
Nei! Jeg er trøtt.
Du glemmer at jeg må operere ansiktet ditt i morgen.
Du skal operere i morgen, doktor.
Men i natt tar vi oss av Mortimer.
Men Johnny, ikke i natt! Jeg er søvnig.
Vi gjør det i morgen. Eller i overmorgen.
Se på meg, doktor.
Du ser at det må gjøres, ikke sant?
Ja, jeg kjenner det blikket.
Det er litt sent å oppløse partnerskapet vårt nå.
Ok, Johnny. Vi gjør det.
Men den raske måten, hva? Den raske vrien som i London.
Nei, doktor. Jeg synes dette borger for noe spesielt.
Jeg tror kanskje Melbourne-metoden.
Ikke Melbourne-metoden, vær så snill!
To timer!
Og hva så, når det var slutt?
Fyren i London var like død som fyren i Melbourne.
Ikke gjør det, president.
Jeg signerer ikke uten å snakke med rådgiverne mine.
Dette er hemmelig.
En hemmelig proklamasjon? Så uvanlig.
Ja, det er eneste måten å lure den andre fyren på.
-Hvem er han? -Det er hemmelig.
Å, jeg skjønner!
Veldig smart.
En hemmelig proklamasjon må signeres i hemmelighet.
-Selvfølgelig, president. -Jeg henter signaturklærne.
Du har dem allerede på, president.
Ser man det, ja. Vent her.
Hei, Brewster.
Er det mus?
-Kom deg ut av huset. -Ser du ikke at jeg er opptatt?
Takk, president.
For en lettelse. Jeg trenger en drink!
-Kan du komme deg ut? -Hva? Snakk høyere. Jeg hører deg ikke.
Johnny er i dårlig humør. Ut!
-Ikke hvisk. Jeg hører deg ikke. -Hør etter, da. Kom deg ut.
Slutt! Hva er det dere gjør? Er du virkelig doktor?
Ja, Heidelberg, 1919.
Heidelberg? Hvordan fant du Jonathan?
Jeg skal fortelle det siden, men gå nå. Vær så snill og hør på meg.
Slutt, doktor!
Kom deg ut herfra! Når Johnny er i det humøret...
er han gal. Han er en villmann!
Og da skjer det ting. Grusomme ting.
-Kom deg ut herfra! -Kan du slutte?
Slutt å snakke om Jonathan, jeg tar meg av ham.
Ta deg av deg selv. Kom deg av sted, småen.
-Hva er det? Vent. -Drammen min.
-Jeg trenger den. -Den er min.
Vennligst, bare teaterkritikere.
Stikk, før ting begynner å koke her.
Men hør, Brewster, vær så snill.
Du har giftet deg.
Du har en søt liten kone som venter på deg. Bare gå.
Vær så snill.
Lærer du ingenting av alle skuespillene du ser?
Ikke begynn å snakke om skuespill! Jeg må vente på Witherspoon.
Folk i skuespill later som de har fornuft.
Har noen i et skuespill latt som de er intelligente?
-Hvordan kan noen være så dum? -Du burde hatt min jobb.
Når du kommer ut fra fengsel, bør du komme deg over til Garrick-teateret.
Der er det et stykke så elendig, at det vil gå når du kommer ut.
Det er en mann... Hør her.
Han vet det er mordere i huset og burde vite at han er i fare.
Han er advart om å stikke. Men stikker han?
Nei, han blir!
Han har ikke engang vett nok til å være redd eller være på vakt.
Morderen ber ham om å sette seg.
-Hva tror du han gjør? -Vet ikke.
Han setter seg!
Han henter en stol og setter seg i den.
Er ikke det flott?
Så der sitter han altså og venter på å bli bundet og kneblet.
Hva tror du de bandt ham med? Gardinsnora.
Gardinsnora?
Men så han ikke at han hentet den?
Nei. Dusten sitter der med ryggen til morderen.
Han behøver bare se seg om, men gjør han det? Nei!
Du skjønner, i et skuespill eller til og med i en film...
ser eller hører man ingenting. Det stemmer.
Men hva gjør han?
Den svære klossen sitter der. Han skal liksom være intelligent.
Hør nå på dette. Se på holdningen.
Overlegen! Han sitter der og venter på å bli bundet og kneblet.
For en dust!
Du hadde rett om den fyren. Han var ikke særlig smart.
Ja, Mortimer.
Jeg har vært borte i over 20 år.
Men du var alltid i tankene mine, min kjære bror.
En natt i Melbourne, drømte jeg om deg.
Jo mer du kjemper, jo strammere blir det.
Senere vil du kanskje se på det som en velsignelse.
Nå, doktor...
setter vi i gang.
Den kjappe metoden for meg, er du snill.
-Dette må være en kunstnerdåd. -Vær så snill.
Vi opptrer tross alt foran en meget anerkjent kritiker.
Vær så snill!
Ok. La oss bli ferdige med det.
Men jeg kan ikke se dette uten drinken.
Ta deg sammen.
Men jeg klarer ikke å ta meg sammen uten en drink.
Husker du vi så noe vin da vi kom inn.
Og så tok de den. Hvor satte de den?
Jeg fant noe vin.
Her, jeg deler den med deg.
Vi må ha oss en drink før vi opererer.
Jeg er så glad for at vi slipper å operere uten en drink.
Bare et øyeblikk.
Hvor er manerene dine?
Ja, Mortimer.
Jeg skjønner nå at det var du som fikk meg tilbake til Brooklyn.
Vi skåler for deg.
Til min kjære, døde bror.
Den idioten!
-Han blir nestemann! -Ikke Teddy! Vær så snill!
-Vi tar ham senere. -Langt i fra!
Vi må skynde oss. Den raske måten.
Den raske måten, ja!
Må det bli slik, så ta den raske måten. Jeg hjelper deg.
Obersten må slutte å blåse i hornet.
Det er greit. Vi tar det fra ham.
Best jeg snakker med ham. Hvor er lysbryteren?
Du lot meg i stikken!
Jeg har ventet i over en time på Kellys.
-Hva er det med ham? -Ingenting.
Han forklarte et skuespill, og det var det som skjedde med mannen i skuespillet.
Jeg skjønner.
Skjedde det i et skuespill du så?
Sett på maken. Ingen er til å stole på.
De stjal det fra skuespillet mitt.
I andre akt, bare... Best jeg tar det fra begynnelsen.
Ja, selvfølgelig.
Du må høre handlingen!
Min mor sminker seg. Som lyn fra klar himmel...
åpner døren seg, og en mann med bart kommer inn.
Han sier: "Frøken Peaches La Tour, vil du gifte deg med meg?"
Det er første scene. Min mor sier ikke at hun er gift. Det er overraskelsen!
Så spennende!
Det går 25 år. I mellomtiden er det meg.
Utvikler meg til et prakteksemplar. Så hva gjør jeg?
Jeg går inn i politiet og blir en av New Yorks beste.
Jeg vasker kriminell skittenvask. Lite vet jeg...
om at en narkoman med kniv er etter meg.
Jeg er i stor fare.
Du lever deg inn i det? Jeg ser det i øynene dine.
Du har ikke hørt noe ennå.
Plutselig begynner det å brenne. For en effekt!
Brannmenn styrter til, og hvem leder an?
Borgermester Fiorello La Guardia!
Hva feiler det ham?
-Skuespillet gjorde ham vel søvnig. -Hva?
-Selv liker jeg det veldig godt. -Det er vel for høytravende for ham.
-Hvor har jeg sett det ansiktet? -Nei, vær så snill.
Scenen forandrer seg. Det er en roterende scene.
Jeg spaserer gjennom distriktet...
da en fyr jeg følger etter, viser seg å følge etter meg!
Ikke slipp noen inn. Jeg er smartere enn ham.
-Det er et tomt hus på hjørnet. -Johnny, politiet!
Dørhåndtaket rører seg, jeg trekker pistolen...
stiller meg opp mot veggen og sier:
"Kom inn!"
Hallo, gutter.
-Hva søren er det som foregår? -Dette er Mortimer Brewster, betjent.
-Han hjelper meg med skuespillet mitt. -Må du binde ham?
Rapporter. Hvorfor ringte du ikke inn? Alle leter etter deg.
Midt i andre akt. Sendte de dere hit?
Nei, vi kom for å advare damene.
-Obersten blåste i hornet igjen. -Hørte det.
Naboene ringer stasjonen. Førstebetjenten er på krigsstien.
Han sier vi må få lagt ham inn et sted.
Hvem pokker er dette?
Brewsters bror. Skuespillet gjorde ham søvnig.
Det var han som rømte. Så han kom tilbake.
Brophy. Hent Mac.
Du er i trøbbel! Du skulle vært på stasjonen for to timer siden.
Best jeg sier at jeg har funnet deg.
Det var ikke så ille, vel?
Si til førstebetjenten at han kan avblåse leteaksjonen. Vi fant ham.
Hjemme hos Brewster.
Skal vi ta ham med til stasjonen?
Ok, vi holder ham i sjakk her.
Førstebetjenten er på veg.
Så jeg er blitt angitt?
Ok, dere har meg.
Jeg antar at du og den sladrehanken av en bror skal dele belønningen.
Ja, belønning!
Nå vil jeg angi noen!
Vent litt, Brewster.
Du synes vel tantene mine er søte og sjarmerende gamle damer?
Vel, du finner 13 lik begravd i kjelleren!
Ja, 13.
Forsiktig nå. Tantene dine er venner av oss.
-Jeg skal vise deg dem. -Ikke skap vanskeligheter!
Ta det med ro. Overlat ham til meg.
-Kom ned i kjelleren. -Vent litt.
Tretten lik. Jeg skal vise deg hvor de er begravd.
-Gå i kjelleren med ham. -Ja, kom til kjelleren.
Er jeg nødt?
Kanskje jeg ikke ønsker å gå i kjelleren.
Gå ned i kjelleren med ham!
Vær så snill. Jeg forteller resten av skuespillet mitt senere.
-Gå nå ned i kjelleren med ham. -Må jeg?
Se det ansiktet. Han likner Frankenstein.
Ikke gjør det! Betjent!
Pass opp, Pat!
-Pass opp! -Han har en pistol.
Jeg tar ham, Pat. Pass opp!
Slåss. Bare slåss.
Det er nok, det er nok. Kutt ut alle sammen.
Pat, pass deg!
Forbløffende.
Slik en fin dag også.
Jeg bare krysset broen, og så var jeg i Brooklyn. Forbløffende.
Plager meg ikke lenger.
Du kan bruke dette i tredje akt.
Jeg har noe bedre. La meg fortelle deg...
Jeg ser deg senere.
Papirene er signert. Jeg gir blaffen.
Kom igjen, slåss.
Best jeg ringer og hører om Witherspoon har dradd.
Telefon.
Jeg skal ta dere alle!
Jeg hater politi. Jeg knuser skallen på den som kommer nær meg!
Litt høyere, broder. Takk, skal du ha. Fint.
Ikke gjør det.
Ta ham, Pat.
Det funker ikke. Jeg har prøvd det før...
Det funket. Er ikke det utrolig?
Jøye meg. Skulle ønske jeg var så avslappet.
-Witherspoon. -Kom inn.
Hva er skjedd?
Ikke tenk på det! Skulle ikke jeg ta meg av dette?
Vel, førstebetjent!
-Vi handlet bare i selvforsvar. -Hva skjedde? Kjempet han imot?
Det er ikke han som blåser i hornet.
-Dette er broren, som ville drepe O'Hara. -Jeg sa bare at han liknet på Frankenstein.
Franken... Snu ham rundt.
Jeg tror han er ettersøkt et sted.
Du "tror han er ettersøkt et sted"?
Klarer dere ikke å se på plakatene vi setter opp...
kan dere iallfall lese korte detektivhistorier.
Visst er han ettersøkt. I Indiana!
Han rømte fra et fengsel for mentalpasienter. Han har livstid.
Det er min bror.
Det var slik de beskrev ham. "Han så ut som Frankenstein."
Hvorfor slo dere ham ned?
Han ville ha oss med i kjelleren. Han sier det er 13 lik der.
Tretten lik i kjelleren...
og det sier deg ikke at han er fra et galehus?
Takk, kompis.
At jeg ikke ringte inn, skyldes...
Hvor har du vært hele natta? Ikke si det.
Jeg var her og skrev et skuespill sammen med Mortimer Brewster.
Du får god tid til å skrive det skuespillet.
Du er suspendert.
Gå nå. Innrapporter.
Vekk ham og finn ut hvor hans medskyldige er.
Han som hjalp ham å rømme. Han er også ettersøkt.
Her.
Jeg har vært etter dem i 48 timer. Uten mat. Uten søvn.
Ikke rart Brooklyn er som det er.
Med fjols som deg i politiet. Falle for en slik historie!
Tretten lik begravd i en kjeller.
Men det er 13 lik i kjelleren!
-Hvem er du? -Jeg er president Roosevelt.
-Hva i huleste er dette? -Det er han som blåser i hornet.
Hei, oberst.
Du har blåst i ditt siste horn. Få denne fyren ut herfra.
Du store min! Enda et gulsottoffer?
Alle likene i kjelleren er ofre for gulsott.
Nei, oberst. Dette er en spion. Vi tok ham ved Det hvite hus.
Vekk ham. Jeg vil stille ham noen spørsmål.
-Utspørring av spioner er min spesialitet. -Hold deg unna.
Du glemmer at jeg som president også er sjef for etterretningstjenesten.
Hvem er du?
Hva heter du?
Normalt er jeg Mortimer Brewster. Men i dag vet jeg ikke.
Du er broren hans. Ingen protester. Han må i fengsel.
Ingen protester, førstebetjent. Bare ta det rolig og les dette.
Teddy skal til Happy Dale i kveld.
-Jeg venter på Witherspoon. -Så lenge han skal et sted.
Han skremmer naboene med det hornet.
Og den tåpelige historien om 13 lik som...
Jeg har ikke sovet på 48 timer. Jeg kan tro hva som helst.
Jeg vet hvordan det føles.
Det finnes de som tror på sånt.
I fjor var det en galning som startet et mordrykte.
Jeg måtte grave opp et helt jorde før jeg...
-Hva er dette? -Hva er galt?
-Papirene er ugyldige. -Hvorfor?
Han signerte med Theodore Roosevelt!
-Er drosjen opptatt? -Taper penger hvert minutt. Noen tilbud?
Jeg er Witherspoon fra Happy Dale Sanatorium, jeg skal hente en Brewster.
Jeg vil at du skal kjøre oss tilbake til sanatoriet.
Jeg visste dette ville ende på et galehus!
Vi kaller det helst et hvilehjem.
Brewster?
Witherspoon er her.
Hva om spionen stjeler dette dokumentet og ser navnet Roosevelt på det.
Tenk hvilke følger det ville få for rikets sikkerhet!
-Det er lureri. -Hva er dette? Kom igjen!
-Han er våken. Han kan snakke. -Hold ham til jeg kommer.
La meg forklare. Navnet Brewster er kode for Roosevelt.
-Kode for Roosevelt? -Se på navnet Brewster.
Hva får du om du tar vekk "T"?
-Bruser. -Hva gjør en hane?
-Bruser med fjæra. -Den bruser! Hvor jakter man i Afrika?
-På felten! -Nettopp! "Brusefelt."
Genialt! Karene på kodeavdelingen har gjort en bra jobb.
Stilig! Gjør det igjen for meg.
Glem det! Gi meg den pennen.
Dette er gøy.
Nå må jeg bare få tak i Witherspoon.
Det er godt å se deg.
Du tar godt vare på Teddy?
-Bare det beste for ham. -Fint.
Han må ikke hentes i sykebil.
Aldri, aldri.
Drosjer. Vi bruker alltid... Jeg har en som venter.
Det betyr mye for meg.
Du vil sørge for at Teddy er lykkelig på Happy Dale?
-Han blir lykkelig på Happy Dale. -Fint.
Noen ganger misunner jeg noen av pasientene våre.
Gjør du? Må være et fint sted. Jeg har aldri vært der.
Ikke godt å vite.
Dette er et spesielt øyeblikk for meg.
-Jeg har aldri møtt en teaterkritiker før. -Det er nok av dem.
Her har jeg noe som vil forklare hva vi prøver å gjøre.
-En brosjyre om Happy Dale? -Nei, det er et skuespill.
Noe jeg har arbeidet med.
Det er en dramatisering av mange hendelser ved Happy Dale.
Førstebetjent!
Jeg vil du skal lese dette nøye. Du må være akkurat så streng du vil.
Jeg har ikke noe imot...
Førstebetjent, dette er Witherspoon.
Han får det bra på Happy Dale.
-Kom, gutten min. -Hva er dette?
Nei, du misforstår. Dette er førstebetjent Rooney.
Politiet?
Jeg er sikker! Her er papirene, ferdig signert. Nå kan dere ta ham med.
Jeg går og avslår noen lovforslag.
Jeg har gode nyheter, president.
Presidentperioden din er over.
-Er dette fjerde mars? -Praktisk talt.
La meg se...
Nå kan jeg dra på jakt i Afrika!
Jeg må sette i gang øyeblikkelig.
Prøver han å innta Det hvite hus før jeg har flyttet ut?
Hvem, president?
Taft!
Nei, dette er ikke Taft. Det er Witherspoon, din guide for Afrika-turen.
Utmerket!
Vent her. Jeg skal hente ustyret mitt.
Lykkelig mann.
Farvel, tante Abby, tante Martha.
Jeg drar til Afrika. Er det ikke vidunderlig?
Det er ok, jeg tar meg av det.
Du store.
Og Happy Dale er fullt av trapper.
Du vil treffe Teddy, ikke sant?
Nei, han kommer for å hente ham. Teddy har blåst i hornet sitt igjen.
Nei, han kan ikke dra nå! Vi tillater det ikke.
Vi lover å ta fra ham hornet.
-Vi kan ikke være atskilt fra Teddy. -Beklager.
Hvordan kan du tillate dette? Du lovte.
Brewster har ingenting med dette å gjøre. Loven er loven!
Teddy har innlagt seg selv og han må dra.
-Om han drar, drar vi også! -Ja, du må ta oss med.
Ja, hvorfor ikke?
Det er søtt av dem, men umulig. Vi tar ikke friske mennesker.
Disse små, friske menneskene vil gå helt ubemerket hen. Du kan ordne det.
Bare ta dem med, så blir de helt forvirret.
For farlig. Uenighet, sjalusi.
Vær nå fornuftige, damer.
Her kaster jeg bort tiden, når jeg kunne gjort seriøst arbeid.
Det er fremdeles mord å oppklare i Brooklyn.
Det er ikke bare hornblåsingen. Forholdene blir verre.
Det kan hende vi må grave opp kjelleren.
Kjelleren?
Teddy har plapret om at det er 13 lik begravd i kjelleren.
Det er 13 lik i kjelleren vår.
Hva?
Ja, bare spør nevøen vår, Mortimer.
Er ikke det forbløffende?
Oppfør deg skikkelig.
Du vet godt at det er 13 lik i kjelleren vår.
Ja visst er det 13 lik i kjelleren.
Og det er hundrevis på loftet!
-Hva er dette? -Ikke bry deg om Mortimer.
-Hva synes du? -Jeg kommer straks.
Han har vært litt rar i dag.
Akkurat nå vet jeg ikke hva som er rart eller ikke lenger.
-Jeg tar en titt i kjelleren. -Jeg skal si hva vi gjør.
Jeg tar likene mine fra loftet, du henter dine fra kjelleren...
så kan vi samle dem og sende dem til Happy Dale.
Nei, du trenger ikke grave. Alle gravene er merket.
-Vi setter blomster på dem hver søndag. -Blomster?
Ja da, jeg setter neonlys på mine.
Bare lat som du er med.
Smil.
Det er en der nede, en Spenalzo...
Har ikke skjønt det.
...som ikke hører til her og må vekk.
-Men de andre 12 er våre menn. -Deres menn?
Du ville likt mine bedre. Ingen av mine er menn.
-Ikke bry dere om ham. -Han giftet seg i dag.
"Det er et Happy Dale, langt herfra"
"Det er et Happy"
Han har skjønt det. Utrolig.
Kan du ikke finne plass til damene?
Bare damene?
Bare damene!
-Hva synes du? -De vil måtte innlegges.
Teddy la seg selv inn. Kan ikke de også?
-De trenger bare signere papirene. -Selvfølgelig.
Kan vi dra med Teddy, signerer vi papirene.
Hvor er de?
Jeg har dem her, mine damer.
Signer her. Jeg vil få ryddet opp i dette.
Jeg går for å snakke med den spionen. Kanskje jeg kan forstå ham.
Tretten lik i kjelleren.
Damer, om dere signerer her.
-Her? -Ja, takk.
På høyre side der.
Jeg gleder meg virkelig til å dra.
Nabolaget har forandret seg slik.
Ja. Særlig siden de vant den derre vimpelsaken.
Oi sann, beklager så mye. Vi har oversett noe.
Det er helt vesentlig at en lege skriver under.
En doktor.
Dr. Einstein! Kom og signer noen papirer.
-God natt. -Kom hit, dr. Einstein.
-En doktor? -Ja.
Dr. Einstein skulle operere meg tidligere. Kom igjen, doktor.
Bare signer her, doktor.
-Skulle du gå, doktor? -Ja, takk.
Skal du ikke vente på Jonathan?
Jeg tror ikke vi går til samme sted.
Hallo. Vi har tatt den fyren som er ettersøkt i Indiana.
Beskrivelsen av den medskyldige ligger på pulten.
Vil du lese den?
Omkring 40.
Rundt 160 cm.
Ca. 63 kg.
Store øyne.
Snakker med tysk aksent.
Spiller doktor.
Ok, Mac. Takk.
Det er i orden. Doktoren har signert.
Flott!
Takk, doktor. Du har ytt Brooklyn stor tjeneste.
Men dr. Einstein!
-Nå, herr Witherspoon... -Du er Witherspoon, jeg er Brewster.
Det er smittsomt, ja. Din tur.
-Ikke lek... -Bare signer.
Du signerer som pårørende.
Hvorfor sa du ikke det? Jeg er forvirret. Ikke bry deg om meg.
Herr Witherport.
Whitherspoon.
Hjelp meg med pargaset.
Pargas?
Pakk pargaset hans. Han er jo president.
Og ta med hornet mitt.
President.
Ikke angrip!
Vi er virkelig bekymret for noe.
Ikke vær bekymret, kjære.
-Jeg også, Mortimer. -Selvfølgelig, kjære.
Dere vil få det bra på Happy Dale.
Vi er veldige glade for alt sammen, det er det som er problemet.
Vi vil ikke at noe skal gå galt.
Vil de sjekke de signaturene?
-De vil ikke slå opp dr. Einstein... -Men det er ikke hans signatur.
-Det er din. -Min?
Du signerte jo som nærmeste pårørende.
-Hva er galt i det, kjære? -Si det du, Martha.
Vel, kjære.
-Hva er det, kjære? -Du er ingen ekte Brewster.
-Hva? -Din mor kom til oss som kokke.
Du ble født omtrent tre måneder etter.
Hun var slik en søt kvinne og slik en god kokke...
at vi ikke ville miste henne. Så broderen giftet seg med henne.
Din virkelige far var også kokk.
Han var kjøkkensjef på en trampbåt.
Mener dere at jeg ikke er en Brewster?
-Kjære! -Ikke ta det så tungt.
Jeg er sikker på at det ikke betyr noe for Elaine.
Hvor er du? Kan du høre meg? Jeg er ingen Brewster!
Jeg er sønn av en skipskokk!
Det er sant! Jeg så dem. Det er sant.
Det er sant! Det er 13 lik der nede!
Men jeg så dem...
Hvorfor all denne hylingen?
-Men jeg så dem... -Det er langt over leggetiden hennes.
Stille!
-Ha det. -Farvel, kjære!
-Hva er alt dette? -De skal på bryllupsreise.
De har fått en knallstart.
Jeg så virkelig...
Du kommer til å eie to drosjer!
Jeg mener taksameteret!
Vi skal til Niagara Falls. Ring en drosje.
Ja, elskede.
Men, herr Brewster!
Jeg er ingen Brewster. Jeg er sønn av en skipskokk.
Jeg er ingen drosjesjåfør. Jeg er en kaffekanne!