Hulk Hogan ger järnet!
Kom igen, Hulk!
Hulk är bäst.
Hur är det med hans hår?
Blont, men silkeslent som en kines.
Hulk Hogans stil. Blont kinesiskt hår och hud som en varm korv.
Det är fejk, men häftigt.
Det är inte fejk.
De blir slagna och blodiga. Några blir misshandlade.
-Det är fejk i alla fall. -Jag var där en gång.
En slog en annan med en soptunna. Blodet sprutade.
-Vad händer nu? -Han går in i Hulkomania-stadiet.
Då kan inget skada honom.
Det är som ett anfall av styrka.
"Hej, sexiga du. Jag får dig inte ur tankarna." Vem är det till?
-Vem är "Lyckosoldaten"? -En kille jag chattar med.
-Är du "Ökenrosen"? -Ja.
-Vilka töntar. -Jaså?
Den här tönten är amerikansk soldat i Irak.
Skämta inte om det.
-Är det säkert? -Ja. Hans pluton kommer hem.
-Vi ska träffas. Sug på den. -Jag mår illa.
Jag med. Han kommer från Irak-
-och förstår att han chattat med... Inte bra.
-Många av dem begår självmord. -Det finns ett större problem.
Folk är inte stolta amerikaner längre.
-Inte som på 80-talet. -Då var vi patriotiska.
Hogan gjorde sin grej och vi dödade iranier.
-Vi var stolta. -Det hörs inga fanfarer i dag.
-Tjejer lurar soldater på nätet. -Inte alls!
Vi måste göra nåt. Killarna får ingen uppskattning.
-Vi måste visa dem kärlek. -Vi gör nåt.
Vi gör nåt för soldaterna och arrangerar en gala.
-Nåt med lite fart. -Som ett tack för insatsen.
Nåt som hyllar soldaterna, USA och kanske oss.
-Jag är med. -Hur hyllar vi USA bäst?
Hulk Hogan är besatt av kärlek till sitt land.
Med wrestling.
WRESTLING FÖR SOLDATERNA
-Så ja, Maniac! -Smaka på den, din skit!
Tack. Jag bokade lokalen på fredag.
Jag sa att vi skulle hylla soldaterna och fick rabatt.
Folk vill stödja soldaterna men har ingen lokal för det.
-Ingen av oss kan brottas. -Fel!
Charlie och jag kan. Vi gjorde det på gården.
-Vi var Duvkillarna. -Duvkillarna!
Det låter inte häftigt i dag. Vi får uppdatera namnet.
Vi ska vara örnar. Patriotiskt och kraftfullt.
-Duvor är överlevare. -Jag håller med Dennis.
Kan vi få honom med oss?
Han kan lära oss hur man gör.
-Hallå, mr Maniac! -Vänta lite!
-Kan jag hjälpa er? -Absolut.
-Fin föreställning. -Otroligt. Du drack ditt eget blod.
-Ditt strypgrepp... -Det ska bara se bra ut.
Jag gör er en tjänst. Ni är fina ungdomar.
-En autograf? Nej. -Vi behöver ingen sån.
-Det är nåt annat... -Ha det så bra nu.
-En parkeringsbot. -Ja, ha kul med den.
Jo, alltså...
Vi arrangerar en wrestlingmatch för soldaterna som kommer hem.
Du kanske vill vara med.
-Hur mycket? -Just det...
-Vad brukar du få? -Vardagar 30 dollar, helger 50.
-Inte mer? -Det klarar vi.
-Nu. -Ge honom pengarna.
-Bra. -Ja då.
-Deandra! -Jag hör dig. Vad gör du här?
Killen från armén ska få göra reklam för wrestlingmatchen.
-Varför är du klädd så där? -Mitt chattnamn är Ökenrosen.
Jag ger honom en ros och spelar "Kiss From A Rose" med Seal. Stick!
Killarna och jag har en välkomstpresent åt honom.
Jeansshorts? Köpte ni jeansshorts?
Ni har gott om tid för att sabba förhållandet.
-Kan jag få inleda det först? -Hej, Ökenrosen.
Det är jag. Ben.
Vad fint att äntligen få träffa dig, Ökenrosen.
Nej, jag är inte Ökenrosen.
Jag är hennes väninna. Hon är en toppentjej.
Hon ville att jag skulle säga dig-
-att hon inte kunde komma i dag.
Klänningen och rosen, jag trodde...
Ja, det trodde du. Naturligtvis, eftersom den här...
Ingen fara, det är inte ditt fel. Du är inte dum, bara...
Så... Jaha, då så...
Jag vill bjuda in dig till en wrestlingmatch.
-Tack. -Vi köpte de här till dig.
En hemkomstpresent.
Varsågod.
Tack för insatsen.
Nej! Jag skiter i i din inkassobyrå!
Och delbetalningen på 15 dollar... Dra dit pepparn växer!
Satan.
Ursäkta. Jag ska olja in mig och sen blir det fart på allting.
Är han upprörd för 15 dollar?
Han kvaddade vår telefon.
Vi fokuserar på det vi ska göra.
-Det allra viktigaste är entrén. -Absolut.
-Vad gör du, Frank? -Min rollfigur. Jag är Sopmannen.
Jag kommer ut och slänger sopor i hela ringen.
Jag äter avfall, och drämmer soptunnan i huvudet på killen.
-Det blir katastrof. -Ingen skadas, allt är fejk.
Det angår inte soldaterna. En 60-åring som äter sopor?
-Vem vill se det? -Några vill.
Jag har en figur åt dig.
-Du kan vara domaren. -Jag är en skurk. Ser du inte det?
Jag har avfall, jag har...
Det är äckligt, Frank!
-Kvävs du? -Herregud!
Nej, spy på toaletten!
-Ta en paus. -Det där gläder soldaterna.
Nu återgår vi till wrestlingen.
Vi pratar om entréerna.
Vi har en bra idé. De ropar upp vårt namn:
-Krigsfåglarna. -Det namnet älskar jag.
Vi kanske gör ett örntjut.
Vi kommer ut ur tunneln, stampar i golvet och klappar.
Vi ska skriva en bra låt om oss.
Vi svävar i luften...
-...bor i redet och skyddar äggen. -Och ungarna. Vi stöter upp föda.
Får jag stoppa er? Utifrån det ni beskriver-
-låter det som en sång om livet för en örn.
Jag trodde vi var fågelmän.
Det är häftigare än att bara en fågel.
-Men vi kan mötas halvvägs. -Ja, absolut.
Det är allt jag ber om. Folk ska se att vi inte bara är fåglar.
-Hej. -Tack för att du blir Ökenrosen.
Det är lugnt. Jag har dejtat många handikappade och gillar makten.
-Varför bär du inte röda kläder? -Jag gillar inte rött.
-Du ser ut som en druva. -Ökendruvan.
Han chattade ju med Ökenrosen.
Vet du vad? Vi sätter den så här.
-Du svettas. -Luften är fuktig.
-Var är han? -Bakom dig i gult.
Härligt. Skickade han bilder på kuken? Den var vara förstörd.
-Fråga honom inte om kuken. -Okej, jag får reda på det ändå.
-Då sätter vi i gång. -Hon ser fånig ut.
-Ökenrosen? -Ja.
-Vad i...? -Vad skönt att få hålla om dig.
Du biter i min läpp.
Hej! Vilket sammanträffande.
-Tjejen från busshållplatsen. -Ja.
-Är ni vänner? -Egentligen inte.
Tacka dina vänner för shortsen. De passar fint.
Och nu står du upp. Du satt väl i rullstol?
Jag vred knät ur led i Tyskland och vill inte förvärra skadan.
-Det är bra nu. Ser du? -Ja.
Får jag prata med dig?
Jag har ändrat mig. Ge dig i väg.
-Inga förändringar. -Vad?
Jag varnar dig. Gå, annars får du stryk.
Klipp till mig, dumma slyna.
Jag kikade runt, tänkte lite och tog med nåt...
-Du träffade... -Det är bara rekvisita.
Det är vass taggtråd.
Mr Maniac, vi tänkte oss nåt mer traditionellt.
-Benlåsning, pålkran... -Ja, och en suplex.
De gamla grejerna funkar inte längre.
-Är det så? -Ja, det måste vara ruggigt.
Publiken gillar blod.
Killar som ni... Jag älskar er.
-Ni påminner mig om mina barn. -Har du barn?
Nej, inte nu längre.
-Vad betyder det? -Vet inte.
Vi har ett problem. Vad menade han med barnen?
Dödade han dem?
Han verkar bo i bilen. Här finns filtar och smutstvätt.
Titta här. En hink kastanjer.
-Rotar han efter sin föda? -Varför har han en hink kastanjer?
Vi har att göra med en riktig galning.
-Galen inte bara i ringen. -Han kallade dig N-ordet.
-Jag ville inte skrämma upp honom. -Mig?
Kallade han mig N-ordet?
-Han sa: "Dumma N." -Varför?
-Han har svårt för svarta människor. -För mig?
-Både och, tror jag. -Okej, vi skippar honom.
-Hur då? -Jag är inte möta honom i ringen.
Vi kan vara assistenter och inte gå upp i ringen.
-Han får brottas. -Inte vi.
Vi måste hitta nån han kan brottas mot.
Nån som inte har nåt att förlora.
Syrsan!
-Nej! -Syrsan, Syrsan...
Vi vill att du ställer upp i en wrestlingmatch för oss.
Nej! Jag är inte med på era lekar och planer.
-För våra soldater. -Jag skiter i soldaterna.
-Vi betalar dig. -Skiter du i det också?
-Betalar ni? -Ja.
Jag förstår. Ska jag få stryk?
-Det är wrestling. Allt är fejk. -I stort sett.
Det som sker i ringen sker där. Du bestämmer.
Vi ser inte ut som örnar.
Nej, vi ser ut som sopor.
Jag får mer känsla av en kyckling.
-Oj, vad har vi här? -Börja inte nu.
Vi är krigsfåglar. Vad vill du?
Jag vill sjunga nationalsången.
-Sjung! Gör vad du vill. -Vi håller på med nåt här.
Gå ut härifrån!
-Gör så där igen. -Det såg häftigt ut.
-Vi kan vara Kycklingkillarna. -Vi ändrar inte i vår låt.
Vi har ett stort problem med Maniac.
-Dödade han nån? -Obetalda parkeringsböter.
-Obetalda parkeringsböter? -Här är mina killar.
Vänta lite. Vet ni vad?
Jag älskar er. Även med... Vänta! Även med fjädrar.
-Jag älskar er! -Jag älskar dig också!
Jag älskar honom inte.
Ni behöver en brottare. Ge Sopmannen chansen.
Nej, men vi behöver en brottare.
Vi borde brottas. Vi har dräkterna och passionen.
-Vi möter bara Syrsan. -Bra. Kom igen, Duvkillarna!
-Inte Duvkillarna. -Kycklingkillarna!
-Är vi örnar? -Ja, Krigsfåglarna.
Och nu, ögonblicket alla väntat på.
Vi presenterar USA:s mest hatade terrorist:
Talibom!
Bu på er själva! USA suger!
Terrorister regerar!
Mina damer och herrar, gör er redo för en flygtur-
-med Krigsfåglarna!
Kom igen, soldaterna! Stampa takten! Är ni med?
Tramp, klapp. Tramp, tramp, klapp. Tramp, klapp. Tramp, tramp, klapp.
Kom igen! Örnen föddes i en smäll
Han flyger genom natten
Låt bli hans ägg annars får ni spö i kväll
Ja, vi har fjädrar men muskler som män
Vi är Krigsfåglarna Men vi är även män
Krigsfåglarna!
-Inget gensvar. -Vers två är löjlig.
-Den förklarar ju vad vi är. -Mikrofonerna är påslagna.
-Hör de oss? -Gör vad ni ska göra.
Ducka och rulla runt.
Stopp! Jag sjunger inte den. Vänd på bandet. Den andra sången.
Jag tillägnar den en särskild soldat, en lyckosoldat.
Jag är den riktiga Ökenrosen. Den kvinnan är en bedragare.
Baby...
-Där fick du, subba! -Hon är en slampa!
Du knäckte min näsa.
Ja, Talibom!
-Vad gör vi? -Det har börjat.
Gå in i ringen och kämpa mot Syrsan.
Jag ska vara lite hårdhänt. Är det sand? Herregud!
-Domaren? -Jag såg ingenting.
-Vi kan inte låta Talibom vinna. -Jag tar honom.
Kom igen, Syrsan. Tycker du att du är tuff?
-Sluta slänga sand! -Kom igen, vill du ha mer?
Går jag in slänger du sand i mina ögon. Jag drar.
USA suger, terrorister regerar! Ja!
-Du fick mig. -Här är Sopmannen.
Blev du skadad?
Det var en kant på tunnan.
Jag har sand i ögat.
Herregud...
Jag visste att det inte var fejk.
Text: Christer Jonasson www.btistudios.com