-Där är den, Mac. Där är den. -Den har äntligen släppts.
"Thundergun Express" - regissörens ocensurerade klippning.
-13 minuter extra speltid. -Och den är ocensurerad.
-Vår bästa Thanksgiving någonsin. -Ja, med "Thundergun", mackor...
...och en fyra sekunders tagning av hans penis - det är jag tacksam för.
-Det slår en vanlig Thanksgiving. -Jag hatar Thanksgiving.
Vad ska jag vara tacksam för? Vem ska jag tacka liksom?
Jag har fått kämpa för allt jag har. Jag borde tacka mig själv.
Välkomna till Mahndo Video. Vad kan vi stå till tjänst med?
-Vad gör ni här? -Vi äger den här butiken.
Vi ville investera i en tillväxtmarknad.
Videobutiker håller ju på att dö ut. Det här är en av de sista.
-Vi ska dominera marknaden. -Strunt samma. Vad har du på ögat?
-Någon åt mitt öga på bröllopet. -Lappen är beige för andras skull.
Det ser ut som om du föddes utan ett öga-
-vilket är värre än att förlora ett. Skaffa en svart lapp. Omfamna det.
-Jag har inget djupseende! -Allt är ert fel.
Varför är det vårt fel? Vad menar du?
Vi går inte in på vems fel det är. Vi ska hyra filmen och sen gå.
Ni är inte välkomna här. Ni får aldrig mer hyra filmer!
Men kom igen. Gör inte så.
Det är inte ens...det är inte ens nära.
-Jag ska hjälpa dig. -Tack.
Klipp inte...
Fan också.
Betala honom bara! Det är svinkallt därinne!
Nej, det kan jag inte göra. Jag måste hålla på mina principer.
-Bråkar ni om principer? -Nej, om värme. Vår värme är sönder.
Hwang vill ha hyran, men Frank vill först ha tillbaka värmen.
-Det är en återvändsgränd. -Ja, med två tjurskallar.
Vi har varit med om en katastrof.
Bröderna McPoyle har upphävt vårt medlemskap.
-Fick ni inte tag i "Thundergun"? -Vi fick inte tag i någonting!
-Varför luktar våra mackor bensin? -För att jag köpte dem på macken.
Varför inte på the Wawa?
För att Gail jobbar där och vi är ovänner. Hon säljer inget till mig.
Vilken röra! Vi har varken mackorna eller filmerna vi vill ha.
Thanksgiving är förstörd.
Vet ni vad som är det riktiga problemet?
Vi har ovänner över hela stan som är emot oss.
Vi har fått många fiender under årens lopp.
Vi måste göra något åt det. Mitt förslag är att...
...Thanksgiving blir en möjlighet till att reda ut gamla surdegar.
Det här börjar arta sig. Det ser bra ut.
Det här är tanken bakom Thanksgiving.
Pilgrimerna och indianerna grälade, så de satte sig tillsammans och åt-
-och redde ut gamla surdegar - precis som vi ska göra.
Vi ska bli sams med bröderna och ni med hyresvärden.
-Och ni ska bli sams med Bruce. -Ursäkta?
-Bruce Mathis. Jag har bjudit honom. -Varför då?
För att han är er pappa och Thanksgiving är en familjehögtid.
Jag bjöd också in Charlies mamma och mina föräldrar, men de avböjde.
-Så bara Bruce? -Det kommer att gå bra.
-Vi kanske kan få pengar. -Jag är förvirrad.
Är vi pilgrimer eller indianer?
Pilgrimer. De lyckades ju bäst.
Jag är inte så säker. Indianerna har ju idrottslag och kasinon.
De är ett hyllat folk.
Det är sant. Man ser inte folk som går runt i pilgrimshattar.
Det kvittar ändå, för det viktiga är att de grävde ner stridsyxan.
Och det ska vi också göra.
Det här är vår plan: när gästerna har kommit-
-ska vi förse dem med sprit och sen ger jag dem-
-ett fredsavtal som de ska skriva under.
Varför får du folk att skriva under dokument?
Om något finns på papper, är det som hugget i sten.
Då kan ingen stoppa mig.
-När ska jag servera surdegarna? -Ska vi bokstavligt talat äta såna?
Du sa att vi skulle reda ut gamla surdegar, så jag tog det för givet.
Det är därför jag har en hink med jord och en yxa.
-Då kan vi gräva ner stridsyxan. -Och sudda bort alla sura miner.
Ni tar det för bokstavligt - det är helt onödigt.
-Var är mat? -Klampa in bara, Hwang.
-Thanksgiving-mat. -Visst. Slå dig ner.
-Bor du i en lada, eller? -Kom hit allesammans.
Vi lättar upp stämningen med lite musik och får igång partyt.
-Dee...gå och bryt isen. -Va? Varför jag?
Någon måste ju göra det.
De där kexen är goda.
De är jättegoda.
-Vad är fel? Är det ögat? -Jag förstår inte vad du menar.
-De gjorde mig självmedveten. -Gjorde de?
-Ser det riktigt ut? -Hudtonen...matchar.
När du rör det andra kan jag se skillnad om jag ska vara ärlig.
Kalkon. Kluck, kluck.
-Vad gör du här, Cricket? -Jag hör att ni reder ut saker.
-Vi är inte osams med dig. -Jaså inte?
Jag var präst innan jag träffade er. Helt otroligt.
-Vi har redan händerna fulla. -Jag kan äta brosket.
-Du kan äta på golvet som en hund. -Nu skapar du ännu mer osämja.
-Jag bryr mig inte. Vov, vov. -Toppen.
-Nu har ni rett ut saker. -Vänta lite.
Skriv under det här avtalet, så blir det officiellt.
-Gå någon annanstans. -Visst.
-Nu sätter vi igång. -Jag tycker om ditt rum, Mac.
-Tack. -Slå er ner, killar. Öh...
Lite till...höger. Bra.
Vi har haft meningsskiljaktigheter.
-Det har varit spänt. -Vad är det här?
-Varför står ni upp? -Ni försöker att ha en maktposition.
-Nej, vi vill bara prata. -Är det här är en status-grej?
-Är det något slags maktspel? -Nej, det finns bara en stol!
-Kom till vår nivå. -Ja, sätt er på huk.
Vill ni att vi hukar oss?
-Herregud. Okej då. -Gör det bara. Ge honom...
Vi har haft våra dispyter och saker och ting har varit obekväma-
-men det är väl dags att lägga det bakom oss?
Vi får börja om från början. Öppna den, den är till er.
-Vad är det här? -Ett fredsavtal ni ska skriva under.
-Jag trodde att det var ett öga. -Varför trodde du det?
Ni gav vinkar om att det var ett öga.
-Vi ger dig inte ett öga! -Var skulle vi få tag på det?
Hur skulle vi fästa det på dig?
Inget öga, ingen underskrift.
-Ge honom ditt öga. -Ska jag ge mitt öga?
-Inser ni hur befängt det är? -Okej då, men be om ursäkt.
För allting! För alltsammans!
-Det här handlar inte om en ursäkt. -Vi ber inte om ursäkt.
Ingen ska ta på sig skulden. Vi har alla gjort fel.
Det handlar bara om...om att fortsätta framåt.
Allt ni behöver göra är att be om ursäkt, så skriver jag under.
Vänta ett ögonblick.
-Hur ska vi få tag i ett öga? -Jag vet inte.
Kom igen, ge mig lite.
Ät...ät skinnet om du behöver äta något.
Det gör jag gärna. Jag älskar det.
-Det är vitaminrikt. -Vad är det för kött?
-Det luktar konstigt. -Det är inte förstklassigt kött.
Varför står ni här? Öppna dörren!
Jag är på väg. Jag är på väg!
-Jag ska bråka med dig. -Va? Vad gör du här, Gail?
-Vem bjöd in dig? -Vi bjöd henne. Ni måste bli sams.
Vi vill kunna gå till the Wawa igen. Vill du ha surdegar?
Vill ni fixa lite surdegar?
-Svälj saliven innan du pratar. -Och andas och stäng munnen.
För bråkdelen av en sekund var det sorgligt, men nu är jag arg igen.
-Gå till läkaren! -Okej, vi får...
Vi får kompromissa. Kan vi göra något för att ni ska bli sams?
Jag vill vara bästa vänner.
Vet du vad? Det kommer inte att hända.
Vänta lite. Kan ni inte kompromissa på något sätt?
-Vi kan vara bästisar idag. -Bara idag?
Så då kan jag äntligen få använda min närbutik igen?
Jag står vid mitt ord, asså.
-Okej, vi kör på det. -Frank och Hwang står på tur.
Kom igen, säg något.
-De här kexen behöver mer salt. -Jag håller med.
Okej... De är väldigt salta, men det är en början.
Ni är överens om något. Bra gjort.
-Läkaren vill att jag undviker salt. -Det vill min läkare också.
Jävla medicinmän, som försöker säga till mig vad jag ska äta.
-Alla är kassa. -Se där...
...ni är överens om något! Två tjurskalliga, ohälsosamma män-
-som vägrar att lyssna på läkaren. Kan vi inte lösa det här?
Om Frank ger dig halva hyran nu-
-kan du fixa värmen då? Sen kan han ge dig resten av hyran efter det.
-Det går bra. -Jaså?
-Då är vi överens. -Faktum är...
...att jag kan ge dig hela månadshyran.
Men det tänker jag inte, för du ska inte få slå mig...
-...eftersom du är en skitstövel. -Du är kass!
Är jag kass? Du är kass! Vad sägs om det?
Jag har fler sedlar, så jag kan hålla mig varm hela vintern.
-Vill du ha dem? -Du försökte bränna mig!
Ge oss ett öga. Du behöver ändå inte båda.
Jag har bara ett bra öga.
Det är bra om du är blind, för då förstärks dina andra sinnen.
Jag ska tänka på saken.
-Ja, tänk på saken. -Då har vi lagt ut en krok där.
-Det kanske är Bruce. -Hur fick du ens hit honom?
Jag sa att hans barn ville träffa honom och vara en lycklig familj.
-Hej. -Vem är den här tönten?
-Ingen aning. Slå igen dörren. -Hej då.
Vänta lite. Jag vet faktiskt vem det är.
Det här är ju snubben som Frank och Dee trodde var Bruce...
-...så de gick till hans lägenhet. -Och sen sprängde vi hans bil.
Var det ni som gjorde det?
Va? Nej, jag vet inte ens vad du pratar om.
-Ha en trevlig Thanksgiving. -Är mina barn här?
Jag fick en lapp om att mina barn ville träffa mig.
Jag har inte träffat dem sen min fru lämnade mig. Är de här? Sabrina?
-Det här är illa. -Marco? Pappa är här.
-Nu har vi ställt till det. -Det är lite rörigt.
De bra nyheterna är att han tänker på barnen och inte bilen...
-...så det kanske ordnar sig. -Bra.
Hej, tack för att du ringde. Var är mina barn?
Det ska bli så kul att se dem.
De är nog här någonstans. Mingla, så kanske du hittar dem.
-Mina barn är inte här, va? -Öh...nej.
-Nej, jag ljög. -Tack och lov. Nu ska vi bli fulla.
-Vilken skitstövel han är. -Ja, det är han verkligen.
-Varför är Ponderosa här? -Han orsakade Liams ögonskada.
Han får skulden och i värsta fall tar de hans öga.
Det här börjar bli för rörigt. Det är för många gräl.
Skärp dig, Dee. Vi har koll. Tjafsa inte.
-Jag tjafsar inte. Jag uttrycker... -Det är faktiskt för mycket folk.
-Jag tar på mig en del av skulden. -Vi ordnar det här.
Jag kan inte hålla fast den. Nu så.
Hej, allihop. Jag skulle vilja säga någonting.
Kan jag få er uppmärksamhet, tack?
Pilgrimerna hatade indianerna och indianerna avskydde pilgrimerna.
Men trots det var de tillsammans på Thanksgiving-
-och det handlade inte om att be om ursäkt-
-eller om att erkänna vem som var skyldig.
Det handlade om att sluta fred - det var allt det handlade om.
Om indianerna hade kunnat skriva, hade de signerat ett fredsavtal.
Det är vad vi ska göra. Vi ska sluta fred och skriva ner det.
Är alla med på det? Låter det bra?
-Bra. Vi börjar med Bill Ponderosa. -Ja.
Ni behöver inte klappa. Det är inte en sån situation.
Har du något du vill erkänna, Bill?
Ja, det har jag faktiskt.
En gång bröt jag mig in hos Dee och luktade på hennes trosor.
Va? Fan också! Nu blir det osämja!
Kan vi... Håll er till saken.
Vill du säga något till bröderna McPoyle?
Jaha... Jag gillar det påmålade ögat. Det är kul.
Nej. Nej, sluta.
Hörni! Sluta applådera. Liam...
...det var Bill som lade badsalt i bålen på ditt bröllop.
Det är hans fel att du blev skadad.
-Är det sant? -Kanske, jag...
Det enda jag minns är att Frank sa att jag fick bli full.
-Det är sant. Det kan jag styrka. -Då är det ditt fel.
-Du är skyldig min bror ett öga! -Lugna ner er!
Han måste fokusera på sin nuvarande osämja.
Jag runkar av honom under bordet. Är du svartsjuk, Frank?
-Hon mosar den. -Ja, hon brukar göra det.
Jag är upphetsad.
Vem av er känner mitt ex och när kommer mina barn hit?
-Vem är den här tönten? -Vi misstog honom för Bruce Mathis.
-Just det. Sen sprängde vi hans bil. -Berätta inte det.
Det var ni. Ni är skyldiga mig en bil.
Ta det lugnt. Dra inga förhastade slutsatser.
Vad har hänt med dina barn? Har du gjort något? Var det ditt fel?
-Jag har problem med droger. -Det där känner jag igen.
-Vill du snorta lite här? -Ja, det vill jag.
-Jag tar gärna lite av det där. -Nej, Frank.
Applådera inte för det! Nu måste ni fokusera och skriva under avtalet.
Skriv under, Hwang. Usch, rör mig inte!
-Kom hit med din hand. Mosa mig. -Mosa inte vid bordet!
Sluta mosa! Fan också, jag börjar bli osams med dig, Frank!
-Vi också! -Nu suddar vi bort de sura minerna.
-Vi skulle fixa stridsyxan först. -Det var aldrig något jag godkände.
Inget av det här funkar! Vi måste göra något annat!
-Matkrig! Matkrig! -Jag antar det!
-Skriv under avtalet! -Du är skyldig mig ett öga, Frank!
-Det här var en dålig idé. -Det är för många gräl.
-Det luktar rök. Brinner något? -Det kommer från ditt rum.
-Varför brinner det i mitt rum? -Jag råkade starta en pengabrand.
-Varför startade du en brand? -Vi måste tänka, tänka, tänka.
Jag har en idé.
-Ska vi bara låsa in dem? -De kommer att bränna inne.
Det finns en nödutgång. Vi behöver bara tid på oss att komma härifrån.
-Vi skapar mer osämja. -Som vi inte kommer att lösa.
Det bästa man kan göra är att strunta i det och bara fortsätta.
Vi kan köpa "Thundergun" och gå till en annan Wawa.
Det är omständligt, men bättre än att ta tag i problemen.
-Eller att säga förlåt. -Det vill jag inte.
Ska vi strunta i alla, gå hem till mig och vira in oss i filtar?
-Vi behöver ingen annan. -Alla andra kan dra åt skogen.
Jag hatar folk som inte är som mig. Varför ska jag låtsas?
Vem hjälper mig? Jag är kvar här. Vem hjälper mig?
Hallå?
Text: Rebecca Johansson www.sdimedia.com