KL 13.45 EN LÖRDAG I PHILADELPHIA
Men vad fan. In med er!
Charlie, vad gör du?
Jag försöker få in tårna i femtå-skorna.
Men av nån anledning tappar jag bort lilltån.
Varför valde du de där?
Du hatar när jag tar av mig skorna, så de här kanske hjälper.
Du klagar alltid...
För att när du gör det
så släpper du vapnet. Och dina fötter stinker ost.
För att jag gömmer ost i dem. De här är för små för det.
-De suger. -Vakta bara basen.
Jag är trött på det. Jag vill gå ut och ha kul.
Vi måste vakta basen. Det har vi alltid gjort.
Och vi väntar på Big Mo.
Vem då?
Den nya höjdaren och hans team som klättrar på resultattavlan.
Han är på väg så vi måste skydda basen.
Vem bryr sig? Så har det alltid varit.
-Hur länge har vi spelat lasergame? -Väldigt länge.
Vissa tycker att det är patetiskt, men det är coolt.
-Ju längre man spelar, desto bättre. -Precis. Vi är bäst.
Men jag vill gå ut.
Nej! Stanna.
Vi spelar som vi alltid har gjort. Vi väntar på Big Mo.
Allt går enligt planen där ute.
Det låter som att de har kul.
-Vad? -Jag är uttråkad.
Jag vill göra nåt nytt. Vad sägs om gåtor?
-Gåtor? -Frank och jag dödar tid med gåtor.
-Det blir kul. -Nej, jag tänker vakta basen.
Varför hatar blinda fallskärmshoppning?
Hur är det en gåta?
För att den är svår. Försök att gissa.
-Jag vet inte. -För att det skrämmer deras hundar.
-Det är inte en gåta. -Jo, om blinda och deras hundar.
-Det kallas skämt. -Det var inte roligt.
-Nej. -Då är det ju inget skämt.
-Du har rätt. Vilken svår gåta! -Den är svår för...
Vänta lite. Lyssna.
Det kan vara Big Mo. Var beredd.
-Släpp mig! -Släpp mig!
Allt gick enligt planen.
Jag sköt mot röda basen från luftkanalen.
Jag med, fast från blåa basen. Sen kröp jag in i den här apan...
Hon spottade i min mun.
Efter att din klena arm armbågade min tutte!
-Du har inga tuttar! -Klenis!
Kan du inte göra nåt rätt? Det är ditt fel.
Jag har klagat på din arm i flera veckor.
Jäkla idiot! Och du...!
Snyggt jobbat! Jag är så stolt över dig!
-Ni måste gå ut igen... -Jag har en idé.
Istället för att gå upp i luftkanalen
kan ni väl gå ut på golvet där alla har kul?
-Ja... -Det handlar inte om att ha kul.
Det handlar om att överleva och att vinna. Och...
Och att vinna dessa.
Mac, vad är det här för nåt?
-Fun Zone-sedlar. -Precis.
Jag försöker få tag på pengar.
Vinn, överlev, pengar.
-Hajar ni? -Ja.
Men de där ute har kul. Jag vill också vara med.
Kan vi prata lite?
-Vad är det? -Varför sabbar du allt?
Min plan går ju som smort.
Aj!
-Men de där dödar ju snart varann. -Precis.
När de är arga är de som mest effektiva.
Jag klagar på Mac. Det irriterar honom.
Så han gör som jag vill. Jag överöser Dee
med komplimanger så att hon blir osäker och tar ut ilskan på barnen.
-Jaha. -Förstår du nu?
Det är en gåta. Jag måste klura lite...
Klura på det. Jag gör min grej.
-Sluta. -Fan, Mac!
Klena lilla dvärg!
Du gör mig alltid besviken.
Upp i luftkanalen och skjut mot ungarnas baser.
Stanna där. Och Dee...!
Snyggt jobbat. Du förtjänar verkligen min uppskattning.
Ser du? Vi måste spela spelet som vi alltid gjort.
Är svaret på din gåta en iskub?
-Ja. Du löste den. -Den var svår.
Vad gör du?
Jag har inte blivit träffad en enda gång!
Det är så kul! Men jag ville hänga lite med er.
-Vad sägs om en gåta? -Nej...
-Ja. -Är en fis ett spöke?
Den var svår. Jag vet inte. Vad är svaret?
Ja. Det är lunchens spöke.
-Den var bra. -Bra gåta.
-Toppen. Ut igen. -Det fick mig att inse
att jag är hungrig. -Ta lite ost från skorna.
Jag fick inte plats i femtå-skorna.
-Ut med dig igen. -Gå ut i lobbyn
och köp kycklingvingar.
-Vill du ha sås? -Jag förbjuder det!
Vad är problemet? Hans väst är inte ens aktiverad.
-Charlie. -Vad sa du?
-Inget. -Han förtjänar att få veta.
-Är min väst inte aktiverad? -Jag... Vi...
Bara så att du kan springa runt och bli skjuten
utan att vi förlorar poäng.
Pistolen låter ju.
-Det är du som låter. -Nej, det är det inte.
-Det är du. -Jaha.
-Så jag är inte en lagmedlem? -Tja...
Du är en viktig lagmedlem.
Du är ett bra lockbete. Du springer runt
och skriker som ett monster.
Du både skrämmer och underhåller barnen.
Då kan Mac och Dee skjuta på deras baser.
-Är jag spelets monster? -Ja, men ett roligt monster.
-Som Kakmonstret. -Är jag Kakmonstret?
Nja, det finns ju inga kakor här...
Och barnen är rädda för dig men inte för Kakmonstret.
Men vi behöver dig där ute för du är viktig för strategin.
Och strategin funkar. Du...
Gå ut igen och gör som vanligt.
-Det här är sorgligt. -Nej.
-Jag aktiverar västen. -Nej, låt mig göra det.
Tack, Charlie. Han tar hand om det.
Vilken ljudeffekt.
-Häftigt, va? -Verkligen.
Jag är redo.
Kör hårt, kompis!
-Det där är inte schyst. -Tyst med dig.
-Han gick på det. Inte schyst. -Det är lugnt.
Hur ser han ut tror du? Big Mo.
Jag vet inte. Säkert en tjock liten snorvalp.
-Är det en gåta? -Va?
Hur ungen ser ut. Är det en gåta?
-Vet du inte vad en gåta är? -Det är nåt man inte vet.
Nej, det är mer som ett pussel.
Det här är en gåta. "Ju mer du har av det, desto mindre ser du."
-Nätmeloner. -Va?
Om man håller i en hög nätmeloner blir det svårt att se.
Speciellt om man har många.
-Fel svar. -Så du skulle kunna se igenom dem?
Svaret är mörker. Ju mer man har, destro mindre ser man.
-Hur håller man i mörker? -För i... Vänta.
-Vad är detta? -Vad?
Vi har sjunkit till andra plats.
Mac och Dee blir överfallna.
-Varning. -Tjena!
Det är verkligen kul!
Vad fan händer där ute?
Charlie fick oss att tänka efter vad poängen med det här är.
Och vi insåg att vi vill ha kul.
Vi hamnade i krigszonen istället för luftkanalszonen.
"Luftkanalszonen." Vad roligt.
Vilket bra skämt. Du får mig att skratta.
-Du är så rolig. -Nej, det är hon inte.
Hon berättade ett uselt skämt om en blind kille och en hund...
Det är en gåta!
-Sluta stjäla mina skämt, skata! -Hon är en skata!
-Jag skjuter dig! -Så ja!
-Så ska det låta. Kom! -Nej, vänta!
Ni kan inte springa ut. Det går inte.
Ni kan inte bara göra vad fan ni vill där ute.
Hör på. Mac.
Berätta. Vems ansikte är det på sedeln?
-Rutherford B den galne. -Just det.
Och varför var han galen, Mac?
-Tja... -Jag ska berätta varför.
Han drömde om att ge sig in i lasergame-branschen.
Och han höll sig till strategin som funkade.
Och nu kan han göra precis vad han vill.
-Han får vara galen. -Men han finns ju inte på riktigt.
-Han är en seriefigur. -Jag menar inte han.
Jag menar han som byggde det här stället för 30 år sen.
Han höll sig till planen och nu gör han precis vad han vill.
Han får vara galen.
Så vi måste vara eländiga nu
och en lång tid framöver så att vi i slutändan kan ha kul?
Det är ingen garanti. Men det är inte poängen.
Poängen är att spela spelet till slutet.
Och i slutet kan man göra galna saker.
-I slutet av vadå? -Jag... Av spelet vi spelar!
-Och när slutar det? -När det tar slut.
När vi är på första plats och har pengarna...
Det känns som att vi har spelat länge.
-Det känns som en evighet. -Som om jag kommer att dö här.
-För första gången har jag kul. -Det handlar inte om det.
Håll er till det som funkar.
-Nej. -Vi tänker ha kul.
-Nu kör vi! -Jag vill också ha kul.
-Fan. Det här är rena rama kaoset. -Varning.
Det är kaos där ute. Jag duckade som bara den.
Tur att en av oss gör som han ska.
Jag kom på ett litet trick.
Jag sa till en pappa att en annan hade sagt att hans unge var tajt.
De blev helt galna. Det funkade.
Snyggt jobbat.
Konstigt att det inte hjälpte Mac och Dee i krigszonen.
Krigszonen? Jag var i vingzonen.
Det var en lång kö. Jag måste kämpa mig igenom.
Vad fan! Du skulle ju inte köpa mat!
-Jäklar! Träffade de dig? -Nej, Charlie.
-Maten är klar. Jag hämtar den. -Hämta vingarna!
-Jag hämtar vingarna. -Vänta. Jag ska bara...
-Charlie. -Det går fort.
Åh! Charlie...
-Så ska det se ut. Strax tillbaka! -Ses snart!
Såg du vad glad han blev? Jag...
Du sabbar allt.
-Hör du... -Du sabbar allt!
-Kan vi inte bara gå ut? -Nej!
Vi måste vänta på Big Mo.
-Varför bryr du dig om ungen? -Det handlar inte om ungen.
Det handlar om vad ungen representerar.
-Fetma? -Nej.
-Jag vet inte ens om han är fet. -Han är antagligen fet.
Fetma är så utbrett. Känns som att alla ungar är feta.
-De flesta ungar här är feta. -De äter så mycket socker.
-Det finns i allt. -Poängen är...
Det kommer alltid att finnas en Big Mo som vill ta allt du har.
Jag vägrar ge honom allt. Ska jag bara ge upp?
Vem bryr sig om dem?
Vi spelar spelet, men vi vinner aldrig.
Vad snackar du om? Vi har ju vunnit i flera år.
Vi är bäst!
Men vi har inte fått ut nåt av det.
Spelar roll. Jag har pengar.
När det förändras för att vi slutar spela...
Då kan du inte köpa de där plastsoldaterna längre.
-Du brukar leka med dem... -Det är här jag får tag på dem.
-Och de där studsbollarna. -Världens bästa studsbollar!
De finns bara här. Men de är lätta att tappa bort.
-Men du äter även upp dem. -Nej.
-Jag såg dig tugga på dem. -Jag testade det bara.
Ibland testar jag om magen smälter dem.
-Det kallas att äta. -Nej.
Men visst gillar du dem? Visst vill du köpa mer?
Då behöver du pengar. Och då måste vi vinna.
Och vårt rykte, då?
Vi har ett rykte att upprätthålla.
Är du med? Vi har spelat längst.
Tror du att de ger oss en applåd när vi slutar? Inte en chans.
Då blir vi gänget som brukade spela.
Vill du bli ett spöke? Som fisspöket?
Vill du att folk glömmer dig och din stank?
-Glömmer mig? -Precis som en fis.
Det är det Big Mo representerar. Döden.
-Döden? -Upplösning. Precis.
Om du vill gå ut och ha kul och leva loppan
så ger du upp allt.
Och du ger inte bara upp första platsen i ett lasergame
utan du ger upp allt.
Allt!
-Allt som vi kämpat så hårt för! -Du har rätt.
Det blir vår död. Då tynar vi bort!
Och vi kanske aldrig mer når framgång där ute.
Fan. Du har rätt.
Vi måste stoppa Big Mo från att komma in hit.
-Så ska det låta! -Fan! Vi sjunker på resultattavlan!
-Vi kan komma tillbaka. -Jag tänker aldrig sluta spela!
-Varning. -Jag...
-Kycklingvingar! -Jag ska bara äta lite.
-Vad gör du? -Äter.
Jag peppade honom och nu sabbar du allt.
Vi kan äta vingar i slutet!
Det tar för lång tid.
Hör på. "VHRG".
-"Vad hade Rutherford gjort?" -Vem?
Rutherford B den galne. Grundaren.
-Vad hade han sagt? -Han är död.
Jag menar den riktiga.
Ja, han. Hans riktiga namn är Larry Takashi.
Jag jobbade med honom på 90-talet. Han är död.
-Det kan inte stämma. -Jo.
Varning.
Såg du ansiktsuttrycket när jag stampade sönder hans glasögon?
Han sköt sönder oss, men det var värt det.
Du måste följa med. Det är så kul.
-Det finns så mycket att utforska. -Tyvärr håller vi på att förlora.
-Jag måste stanna här. -Vem bryr sig?
Dennis sa att om vi lämnar basen så kommer en tjockis att döda oss
och göra oss till fisspöken.
-Jag måste stanna här. -Va?
En tjockis kommer att döda oss och göra oss till en fis.
Det låter galet. Dennis version var bättre.
-Visst kan vi inte lämna basen? -Nej.
Frank hade rätt. Hans riktiga namn var Larry Takashi.
Grundaren av Laser Tag Fun Zone.
-Än sen? -Han tog livet av sig.
-Seriöst? -Ja. För tre år sen.
Han öppnade sin tusende bana,
sen körde han till en önskebrunn och hoppade i.
Det kanske var en olycka.
Han skrev ett självmordsbrev på en sedel. "Allt var förgäves."
Jäklar. Nu vill jag inte spela längre.
-Tydligt budskap. -Jag kan inte äta.
Ingen kom på hans begravning. Varken kollegor eller familj.
Så han byggde allt det här förgäves?
Jäklar. Så Rutherford var rik och framgångsrik.
Men vet ni vad? Rutherford hade även rätt.
Det betyder inget om man inte har kul.
Pengarna, ryktet, spelet...
De betyder inget om man inte har kul.
Åt skogen med det.
Om er inre röst tycker att vi ska gå vidare kanske vi borde göra det.
-Är det här slutet? -Ja.
-Är det dags att avsluta spelet? -Ja.
-Och att säga hej då till basen? -Den som vi skyddat så länge.
Jag kommer att sakna den. Men det är dags för Big Mo att ta över.
Tjena, Big Mo.
-Hejsan. -Trodde du att vi hade gått?
-Det hade du gillat, va? -Vi går ingenstans.
-Aldrig, snorunge. -På honom.
Skjut sönder honom!
Text: Rebecca Fjellman www.sdimedia.com