Programmet indeholder groft sprog og er ikke egnet for alle.
Moira. Moira!
Åh nej, det lykkedes mig lige at græde selv mig i søvn.
- Sengen er drivvåd. - Er det blod?
Nej, det kommer fra loftet. Det er noget brunt og ækelt ...
Se lige her. Du godeste.
- Jeg kan ikke klare mere. - Det her sted er en losseplads!
Jeg prøvede, men det går ikke!
Vågn op. Begynd at pakke. Rørene er noget lort her -
- og vi forsvinder herfra.
- Har du en natkjole på? - Natskjorte. Den er ikke problemet.
Problemet er det brune slam i min seng.
- Vi sælger stedet! - Klokken er seks!
- Hvad hedder receptionisten? - Ingen anelse, jeg undgår kontakt.
- Hende den flabede. - Tag natkjolen op til overvejelse.
- Du ligner Ebenezer Scrooge. - Det var ham, jeg tænkte på.
- Jeg ordner det selv. - Hils Bob Cratchit.
Hallo! Betjening!
- Klokken er defekt. - Ja, jeg beklager.
Den er bare til pynt.
Det lækker i mit værelse.
Brunt, ækelt spildevand dryppede ned i min seng.
Jeg var gennemblødt. Jeg har brug for en blikkenslager.
Vil du have mig til at ringe efter en?
Om jeg vil have, at du ringer? Ja, det vil jeg.
Det burde du have gjort nu. Vil du ringe?
Vi får se, om han er vågen. Han drikker temmelig meget.
Jeg skal også bruge navnet på en dygtig ejendomsmægler.
Det er en fyr, der hedder Ray.
Værsgo. Han er den bedste. Han er også den eneste.
En fyr, der hedder Ray.
Kan jeg hjælpe dig med andet?
Ja, min kone og jeg spiser på værelset i dag.
Æg Florentine og en yoghurt-parfait.
Desværre mangler vi alt og har ikke nogen roomservice.
Men tag endelig en gratis espresso.
- Jeg drikker hellere spildevandet. - Forståeligt nok.
Hvem er hun i det hele taget?
Han lovede, at han aldrig fik en kæreste med tåring, men ...
- Massér mig på ryggen. - Hvad? Nej.
- Jeg gjorde det, da du var lille. - Og du fik mine lommepenge for det.
Okay, du må vælge én sølvting fra min rejsetaske.
Hun har "hakuna matata" tatoveret på foden.
Stavros gik ud med eskortpiger før. Overrasker en Disney-tatovering dig?
Vi lovede ikke at poste noget på de sociale medier.
Han går ud med ludere.
Undskyld, at jeg ikke hyrer modeller som mine venner.
- Hvor er de venner egentlig? - De giver mig plads.
De er omsorgsfulde. Det var godt, han droppede dig.
Vi var begge to enige om, at han burde se andre, så ...
At skændes om småting er en luksus, vi ikke længere har råd til.
I er blinde for virkeligheden, hvilket jeg er stolt af.
- Men vores verdens onde tvilling ... - Jeg går på toilettet.
- Den viser sit grimme ansigt. - Jeg lukker døren.
David, du bør høre det her.
Goddag.
- Er du Ray? - Ja.
Du kommer for sent. Johnny Rose. Min kone, Moira.
- Goddag. - Hej.
Sikke en vidunderlig hud.
Hvad kan jeg hjælpe med? Ejendomsinvesteringer?
Vi vil gerne sælge denne fantastiske by.
Vi godtager det, vi gav for den. Gerne mere, men ikke mindre.
Jeg vil ikke lyve. Jeg er ikke optimistisk.
Regeringen så jo ingen værdi i Schitt's Creek -
- da de overtog jeres aktiver.
- Ydmygelsen ... - Det ved vi godt.
Vi skal gøre vores bedste.
Roland skal lige skrive under, og så går vi i gang.
Jeg skal konferere med familiens økonomiske overhoved.
Siden hvornår skal borgmesteren godkende salget?
Ray, siden hvornår skal borgmesteren godkende salget?
Det står lige her.
For helvede da også.
Undskyld, mine lagner er ikke blevet vasket.
- De lugter af røg. - Det er sådan, de lugter.
Og blikkenslageren er optaget -
- så jeg flyttede sengen og stillede en spand der.
Okay. Vi sælger byen, så det bliver en andens problem.
Men her er jo så dejligt.
- Du er ret sjov. - Tak.
Det er nok ikke din stil, men vi holder en tailgate-fest senere.
Det er ikke en natklub, men noget i samme stil.
Jeg ved ikke, hvad det betyder. Jeg forestiller mig et Klan-møde.
Ja, med færre spidse hatte.
Det er bare lokale folk med uironiske frisurer.
Jeg springer over. Jeg vil ikke udsættes for en hadforbrydelse.
Stavros har lagt tre nye billeder op.
- Hvem er de klamme kvinder? - De er blonde og halvnøgne.
Er der en bar her, eller er det en religiøs by?
Der er fest i aften, men din bror vil ikke med.
Ja, det lyder lige som noget for mig.
Jeg vil have en fyr. En mekaniker eller en, der hamrer på ting.
Mindst 170 centimeter. Fyldige læber. Veltrænet.
- Kunne en halstatovering være sød? - Nej, absolut ikke.
Det kan blive godt for mig. Mange tak.
Det var så lidt. Jeg glæder mig til al den sjov og spas.
Føj.
Johnny Rose vil altså have en autograf af mig?
Helt i orden, Johnny. Jeg skriver gerne under.
Tak skal du have, Roland.
- Kom forbi i aften og hent den. - Nej, giv mig den bare nu.
Du tager ungerne og Moira med og kommer herhen.
Så hygger vi os sammen som civiliserede mennesker -
- og sidst på aftenen kommer vi til underskriften.
Helt ærligt, det er bare en underskrift.
Et lille ryk med håndleddet.
Afviser du min gæstfrihed? Det virker ikke som en god start.
Nej! Jeg vil gerne spise hos dig. Laver du sjov?
Jeg vil bare have forretningerne af vejen først, så kan vi spise.
For at få det har du brug for mig. Vi gør tingene på min måde.
- Selvfølgelig. Vi kommer og spiser. - Lige præcis. God dreng.
Okay.
Hvorfor fik du ikke underskriften?
Kan én eneste ting ikke gå uden problemer her?
Roland spiller et spil. Vi er nødt til at deltage.
Jeg ville gerne med, men jeg er dobbeltbooket.
Jeg skal til bilfest med pigen fra receptionen.
Hun bliver sønderknust, hvis jeg ikke tager med.
Så jeg kan ikke deltage.
Aflys det. Du kommer med os.
- Nej. - En af jer skal med!
- Du laver ikke noget i aften. - Hvordan ved du det?
- Hvad skal du lave? - Hvad?
- Godt, det er afgjort. - Du kan gå alene.
Det var dig, der ikke fik kontrakten underskrevet.
Moira, Roland vil se familien, så familien må følge med.
- Sådan her foregår forretninger. - Det vover du ikke.
Det er en dans. Nogle gange fører man, andre gange følger man.
- Hvad laver du så nu? - Jeg fører, Moira.
Jeg tror, du følger Rolands spil.
Jeg følger med i spillet, men jeg fører i dansen.
Han tror, han fører i dansen, fordi jeg lader ham tro det.
Hører I det her?
Det er underordnet. Jeg fører.
Jeg går i bad.
Hvis jeg slår hovedet og drukner, så bliver det sådan, mr. Rose.
- Hvad er det? - Stevie ringede.
Blikkenslageren er åbenbart på afvænningsklinik.
Du har noget på ... Jeg ved ikke, hvad det er.
Er det sådan en fest, hvor man går i læderbukser?
For satan i helvede!
Tak, fordi vi måtte komme.
Føl jer hjemme. Roland er lige på toilettet.
Sikke en overraskelse.
I har et nydeligt hjem. Det er meget ... underspillet.
Tak! Jeg får mange idéer fra indretningsblade.
Vær ikke så beskeden. Det her er 100 procent dig.
Halløj! Det er jo familien Rose!
Sæt jer endelig ned. Jeg er jo bare borgmester.
- Hors d'oeuvrer. - Synd, Alexis ikke kunne komme.
- Ja, men her er festens midtpunkt. - Vores David.
Så er det mere til os to, Dave.
- Jeg håber, I kan lide ostebolde. - Ostebolde!
De holder i gang kærlighedslivet. De er som et afrodisiakum.
- Tag for jer. - Jeg kan ikke vente.
David, fortæl om dig selv.
- Jeg hører, du er gallerist. - Det er et af de fine ord.
David ejede et fantastisk galleri. Fortæl om udstillingen.
Kom nu, David. Fortæl.
- Vi arbejdede med Janet Kempfluugen. - Kempfluugen?
Hun er en kendt performancekunstner fra Brooklyn.
Hun kom ind med en lermaske på, der lignede et rålam.
Så tog hun tøjet af og ammede publikum.
Det var en kommentar til indkomstuligheden.
- Hold da op. - Meget tankevækkende.
Ja.
- Lipgloss? - Ellers tak.
Jeg ville også gerne kunne køre det usminkede look.
- Tak ... - Hvorfor er du single?
- Hvem sagde, jeg er single? - Vi er på jagt, så det håber jeg.
Nej, jeg er ikke på jagt.
Her har man været sammen med dem eller ved for meget om dem.
Jeg tager lige en runde. Denne svane flyver bedst solo.
Klarer du dig?
- Jeg bor her. - Ser jeg godt ud?
- Fryser du ikke? - Tak.
Chuck, øl.
Den er hernede et sted, den glatte satan.
- Hvad med en gaffel, Roland? - Ellers tak, jeg finder den.
- Er det kontrakten? - Ja, det er det.
Jeg ville læse den igennem, men den er hamrende kedelig.
Jeg har den! Der er den.
Åh gud, skat. Det er så lækkert.
Var du ved at sige noget?
Ja, det minder mig om en fusion i Zürich.
To familier samledes over et måltid ...
- Jeg har ondt i hovedet. - Er du okay?
- Det er migrænen, jeg får ofte. - Det går over, David.
- Nej, det tror jeg ikke. - Migræne kan være forfærdeligt.
- Ikke den her. - Jo. Jeg må gå.
Spis hellere noget. Det hjælper.
- Jeg må tilbage. - Tag mig med dig.
- David, sæt dig ned. - Tak for mad.
Læg dig på vores madras. Der er gummilagen på.
- Nej tak. - David ...
Du går ikke hen til døren. Du åbner den ikke!
Jeg tog vodka med som gave, men den er forsvundet.
Det synes jeg også.
Jeg er Twyla. Fra caféen.
Ja. David Rose.
Jeg er en smule fuld.
- Hej! - Hej, Stevie!
Jeg vil grille en skumfidus. Har I lyst til ...
- Nej tak. - Hvad så med dig?
Nej.
Hvorfor ville du ikke med? Du passer så godt ind.
Min søster bad om hjælp, så jeg tænkte på "Udflugt med døden".
Det er sjovt. Hun skrev til mig, da vi sad ved bålet.
Hun sagde, at du nok ville komme, fordi du var ensom og kedede dig.
Min søster er et ødelagt menneske. Derfor er hun sådan.
- Hun lader nu til at have det fint. - Virkelig? Det er sjovt.
Så du kan sikkert bare smutte igen.
Jeg skal bruge en stærk drink for at holde det ud. Stærk.
Jocelyn, sagde du, at du underviser i highschool?
Eller går du der selv? Din mand smaskede så højt.
- Jeg underviser. - Du er en helgen.
Jeg elsker kontakten med unge.
Men de klæder mig af med øjnene, hver gang jeg taber kridtet.
- Vi bør nok holde bedre fast i det. - De er bare drenge. Det er sødt.
- John ... - Der er det!
Der er Vivien Blakes kællingefjæs.
- Undskyld? - Jeg ville ikke nævne det.
Men du var min yndlingsfigur i "Sunrise Bay".
- Tak. - Han levede for "Sunrise Bay".
Jeg kunne slå vejrmøller i g-streng foran tv'et.
Hvilket jeg har gjort. Men jeg var ikke mere spændende end tapetet.
- Hvor mange lussinger delte du ud? - Jeg er ligeglad.
- Hun har glemt det. Så mange. - Nok om mig.
Lad os tale om, at du skriver under.
- Nogen har vist lidt travlt. - Nej, vi har ikke spor travlt.
- Ikke det? - Nej.
- Virkelig? - Der er det igen. Bum!
- Nu skal du høre, Vivian. - Moira.
- Jeg underskriver kontrakten. - Godt.
Hvis du stikker mig en flad.
Undskyld?
Jeg vil have en lussing af Vivien Blake.
Sandt nok, vi har rollespillet det tusind gange.
Men det er ikke den ægte vare.
- Vil du have, at jeg slår dig? - Ja.
- Jeg tror ikke ... - Du skal ikke tro noget. Slå ham.
- Nej. - Slå ham, Moira.
- Giv ham en lussing. - Slå min mand, Moira.
- John, det vil jeg ikke. - Lad mig gøre det.
- Giv mig en lussing! - Skriv under på den skide kontrakt!
Okay. Det har været sjovt, men jeg begynder at lugte -
- for meget af bål, jeans og ternede skjorter. Farvel.
- Du kan vælge mellem øl og øl. - Man kan vel ikke få et glas?
- Du kom. Hvordan var middagen? - Værre end det her, indtil videre.
Hold den her.
Der er ingen fyre til mig her, men det var sjovt at flirte lidt.
Sæt din tommel på den.
Jeg vil bare kaste mig ud i det, men sådan går det ikke altid.
- Kom slangen i munden. - Hvad?
Åbn svælget. Gå ned i knæ. Du er for høj.
Hvor længe vil du blive ved? Hent mig, når du har kastet op.
Åbn svælget.
Dig!
Drik! Drik!
Skal vi snart gå?
Ja!
Og det var den sidste. Færdig.
Glimrende.
- Værsgo, Johnny. Tillykke. - Mange tak.
Men husk én ting.
Det her er min by. Og her gælder mine regler.
Er det forstået?
Jeg tager bare gas på dig.
- Altså ... - Eller gør jeg?
- Det gør jeg! - Moira, skal vi gå?
Jocelyn, tak for en uforglemmelig middag.
- Jeg sender opskrifterne. - Jeg er helt mundlam.
Jeg mener det, Johnny. Held og lykke med at sælge byen.
- Det får du brug for. - Hvorfor?
Den tog lidt tid til at sælge sidst.
Den var havde været udbudt i 20 år, da du købte den.
- 20 år? - Folk mente, det var spild af penge.
Hvem kunne finde på at købe den?
Og så dukkede du op.
Vidste du, at byen var til salg i 20 år, før vi købte den?
Hvordan skulle jeg vide det? Jeg vidste det ikke.
Lad os se på det fra den lyse side.
Der er ingen lys side. Det her er Månens bagside.
Og vi bliver her i 20 år til. Skjult i et krater. Aldeles fortabte.
Nu er du en smule dramatisk.
Ja! Det er dramatisk!
Skat, han skrev jo under, ikke?
Og hvis byen skal ordnes for at blive solgt, så ordner vi den.
Vi ordner den. Bid for bid.
Det bliver hårdt, men vi klarer det. For vi er familien Rose.
- Og vi kan klare hvad som helst. - Hallo.
- I er meget højrøstede. - Jeg kan høre jer.
Kan I ikke få snakket færdig?
- Fra ti til fem, tak. - Godnat.
Jeg er optimistisk. Det er jeg.
Tekster: Torben Grønbæk Jensen www.sdimedia.com