-John! -Jeg trodde...
Jeg har blitt kapret.
-Hæ? -Valgkampen min er kapret.
-Jeg trenger te. Twyla? -Hva er det som foregår?
-Te? -Nei takk.
Valgkampskiltene mine er borte.
-Hæ? -Hadde du skilter?
-Ja. Alle er borte! -Jøss.
-Kanskje folk klippet gresset. -Det var sikkert ungdommer.
Tenk om det er en ond forklaring?
Som...vinden?
Noen tenkte kanskje: "Hun har ikke mange skilter"-
-"men hun har mange gode egenskaper. Hun må stoppes!"
Tror du skiltene er stjålet?
Stjålet? Æsj! Tror du det?
Mente ikke du det?
-Hvem gjør sånt? -Det er stygt spill.
Man får ikke sabotere noens valgkamp og stjele skiltene deres.
Ro dere ned, alle sammen!
Kanskje det er et lysglimt...
Noen er nok redde for at jeg skal påvirke byens-
-veletablerte stemmemønstre.
Så bra. Nå er det mer rettferdig.
Jeg tenkte at Jocelyn ikke hadde nok skilter.
Jeg også, kompis. Men jeg ligger et steg foran.
Slutt med skiltene, Roland. Det holdt for en uke siden.
Jeg vet ikke hva du føler, men jeg vil at kona mi vinner.
Så pussig, for min kones skilter har forsvunnet.
Hadde Moira også skilter?
Noen. Nå har hun ingen.
-Mener du at det var jeg som...? -Jeg anklager ingen.
Hvis det viser seg at det var deg, til tross for at du spiller dum...
Hvis det viser seg at du anklager meg for noe jeg ikke har gjort-
-anklager jeg deg for falske anklager.
Greit. Men hvis du nekter for noe du kan ha gjort...
...og får meg til å føle meg skyldig...
...fordi jeg beskyldte deg for noe du ikke gjorde...
-Truer du meg? -Jeg tror det.
Du vil ikke vite hvordan jeg møter trusler.
Du vil ikke vite hvordan jeg møter ulovlig politisk aktivitet.
-Ikke fortell det, da. -Greit, da gjør jeg ikke det.
Eller...?
Jøss. Ja.
Bruk sparekontoen, i så fall.
Flybonusen, da?
Kan du betale strømregningen med den?
Skiltene passer ikke for firmaet.
Nei, det er ikke latterlig. Jeg vil ikke snakke mer, heller.
-Alt i orden? -Jeg skal være ærlig, David.
Jeg har økonomiske problemer og må si deg opp.
Jeg har overskredet budsjettet med endringene du foreslo.
Det er ikke din feil.
Du er min tabbe. Det tar jeg ansvar for.
Jeg trodde at likte forandringene mine.
Vi solgte jo en poncho til i går.
Jeg forstår ikke hvordan vi engang solgte en.
Men det hjelper ikke når jeg bare har zoo-medlemskapet mitt igjen.
-Kan jeg hjelpe til? -Nei, du har gjort nok.
Heldigvis har jeg litt gode nyheter.
Tydeligvis er det også en Blouse Barn i Australia.
De betaler meg for å bruke navnet her.
Artig, hva?
At det er en Blouse Barn til? Nei.
Nei, det er en hel kjede.
De skal lanseres i Nord-Amerika og gir meg 10 000 dollar-
-for å dekke navnebyttekostnaden.
-Kjøper de navnet av deg? -Det er mer som en gest.
Tydeligvis har jeg brukt navnet uten deres tillatelse.
Så selskapet gir deg 10 000 dollar som en gest?
Tenk at jeg nesten valgte Blouse House isteden.
Det føles skummelt, og det er ikke bare-
-fordi jeg har vanskelig for australiere.
-Mange fylliker. -Det blir noe av likevel.
De kommer hit med alle papirene denne uka...
Som din designersjef trenger jeg å være med på møtet.
Jeg vet ikke...
La meg sjekke rundt før du bestemmer deg.
"The Good Wife" lærte meg å aldri ta første og beste.
Jeg skal bare...
-Spørre. -Ja, parfymen din lukter for sterkt.
Jeg sprayet den akkurat på. Den må puste litt først.
Jeg kom hit for å spørre om du vet noe-
-om hvordan man gjør et butikknavn til et varemerke?
Ja. Vi drev litt med sånt på Rose Video.
Hendte det at folk ba dere om å slutte å bruke navnet?
Nei, men vi saksøkte andre som brukte det.
Rosie's Video i São Paulo, for eksempel. Det var gøy.
Tenk deg at du eier Blouse Barn.
-Nei. Klesbransjen er fæl. -Vi later bare som.
Noen tilbyr deg 10 000 dollar for å slutte å bruke navnet.
Det ligger en Blouse Barn til i Australia som vil bruke det.
10 000 dollar for å slutte hete Blouse Barn?
-Nettopp. -Uten tvil.
-Stygt navn. -Jeg mente...
Rose Video siktet til hva det var.
Og logoen så bra ut på golfklær.
Hvis det er en stor kjede som vil eie navnet-
-bør man vel kunne få mer penger?
Er det verdt å strides i retten?
Wendy har ikke råd til det. Hun har ikke engang råd til meg...
Vent litt, fikk du sparken?
Det er snarere en overgangsperiode akkurat nå.
Så trist. Jeg trodde du bidro til butikken.
Alle innkjøpene og pengebruken...
Vi må fokusere på det viktigste: å hjelpe butikken.
Vil du hjelpe til, si at hun burde akseptere betingelsene.
Så kan vi sette oss med CV-en din og få deg ut på arbeidsmarkedet.
Takk så fryktelig mye for hjelpen.
Det hjalp overhodet ikke, men takk likevel.
Det var så lite så, gutten min.
Det er fryktelig krenkende.
Hvordan kan man sove når gatene er fulle av tyver?
De er ikke fulle. Noen stjal avisen min en gang.
Noen knuste vinduet vårt for to uker siden.
De stjal ingenting, men etterlot seg en død fugl innendørs.
Som tanten min.
Hun har et spøkelse som etterlater ticentmynter overalt.
Se hva som skjer.
Skiltbandittene har skapt en kultur av frykt.
Jeg setter gjerne opp et skilt på gressplenen min.
Om det er greit for Jocelyn?
Jeg hadde gjort det selv hvis jeg ikke ville vinne.
Jeg støtter ikke skitten politikk, Moira.
Ingen fare. Du må fokusere på dine skilter.
Alle 200.
Vi er vel her for å synge? Da gjør vi det!
Bra! Vi konsentrerer oss om forestillingen-
-og gir ikke den provoserende skandalen mer oppmerksomhet.
Syng, mine damer. Hvis dere kan.
Da setter vi i gang.
Hei.
-Hva shopper du? -Jeg shopper ikke.
Jeg ser mange dametopper. Hvis det kreves mer for å få fri frakt-
-sier du vel fra?
Jeg jobber faktisk.
-Pappa sa at du fikk sparken. -Nei.
Jeg vil fortsette å være ansatt. Jeg skal treffe noen jurister-
-og vil sørge for at de ikke utnytter Wendy.
Stakkaren er helt ødelagt.
Ikke bland deg, David.
Du klarer ikke press.
-Gjør du det, da? -Unnskyld.
Har du vært arrestert av sørkoreansk hemmelig politi?
Jeg fikk konsulatjuristen til å gi meg et pass før midnatt.
Dette er overhodet ikke det samme. Jeg klarer meg sikkert bra.
Abonnerte ikke du på CosmoGirl da du var 16, David?
Nei.
Når du lyver, burde du puste ut mens du svarer. Det er beroligende.
Herregud! Jeg kommer ikke til å bli avhørt.
-Det er en forhandling. -Jeg forbereder deg.
De kommer til å knuse deg.
Hvis du nå kan så mye, kan du vel bli med meg?
Det kommer an på hva mamma har i skapet.
-Hva spiller det for noen rolle? -Jeg vil ikke bruke mine klær.
De er ikke nifse nok.
Vi møttes nettopp, men hvis Prins Harry stoler på meg-
-kan du også gjøre det.
Det føles godt at en jurist er med.
Så søt du er.
Jeg er ikke jurist, men så gøy at hestehalen min ser bra ut.
Hei. Jeg heter Wendy Kurtz. Velkommen til Blouse Barn.
Lisa Chung.
-Blir vi flere? -Vi er hennes representanter.
David Rose.
Angelica Bloomfield fra Rose, Bloomfield og Glickman.
Skal vi gå til kontoret?
-Mr. Rose! -Hei, Stevie.
Jeg fant disse. Mrs. Rose vil nok ha dem.
Fant du dem?
Vi er ikke perfekte gjester, men stjal du min kones skilter?
Nei. Jeg gikk ut med søpla deres. De falt ut av posen.
De ser helt greit ut. Kanskje hun vil ha dem tilbake.
Jaha.
Siden hun var så bekymret da skiltene ble mystisk stjålet.
Nettopp.
Jeg forstår hva som skjedde.
Hun kastet dem ut ved en feil.
Det er en teori.
Eller så stjal noen dem og gjemte dem i søpla-
-for å motarbeide Moira.
Det skal se ut som om hun gjorde noe helt sprøtt.
Det er en ordentlig tankevekker.
-Takk. Ha en fortsatt hyggelig dag. -Det skal jeg.
Det burde ikke ta lang tid. Sjekken.
Den dekker kostnaden for skiltene, visittkortene...
Angående sjekken...
Vi har spørsmål om beløpet.
Det burde dere ikke ha. Vi ble enige om 10 000 dollar.
Kanskje det, men omstendighetene har endret seg.
-Vi vil diskutere... -Det er greit, David.
Rent juridisk må vi ta hensyn til flere kostnader.
-Skiltene og visittkortene... -Jeg nevnte dem nettopp.
Protesten godkjennes.
Vi har også reisene, måltidene, frakten og cateringen...
Den kan kobles til måltidene og er ikke relevant, så...
10 000 dollar dekker ikke engang de juridiske avgiftene.
-Hæ? -Det er ingen fare.
Hvis vi skal få et helt nytt navn, må vi ordne en tilstelning.
Det inkluderer festfiksere og florister.
Kollegaen min mener at vi har et etablert merke her.
Vi vil ha høyere erstatning.
Nei, det låter sånn...
Gwen, du holdt deg lavere.
Kan du gjøre det, da? Jeg har bestemt meg alt.
Takk, vennen.
Vet du hvorfor Stevie fant kampanjeskiltene dine i søpla?
Ingen hører oss, John. Du trenger ikke late som.
-Liksom? -Du vet at jeg tok skiltene.
Tok du skiltene? Det visste jeg ikke.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg kunne ikke ta Jocelyns.
Det ville vært tyveri, og jeg kjører en ren kampanje.
-Ren kampanje? -Grunnpolitikk, John.
Når man har begrensede ressurser, er det best å skape forargelse.
Det er spennende og gøy.
Som da jeg stjal min egen baby i "Sunrise Bay".
-"Sunrise Bay" var en såpeopera. -Ja, og dette er virkeligheten.
Naiviteten din er forbløffende.
Du villeder folk, Moira!
Nei, jeg skaper et mysterium. Velgerne får konkludere selv.
Jeg anklaget Roland for å ha stjålet valgkampskiltene dine.
Jeg håper du lærte deg noe.
Du må ikke anklage noen uten bevis.
-Moira... -Ro deg ned først.
Blouse Barn i Australia tilbyr deg ytterligere 5000.
-Herregud! -Takk.
-Skriv under her, så blir det bra. -Jeg ville ikke tro det.
Jeg har kikket rundt og slumper til å vite-
-at deres firma tjente inn 100 millioner dollar i fjor.
Og?
Kikker man på vesken din og skoene dine-
-ser man at de har betalt mye for at-
-du skal komme hit og "bytte skiltene våre".
Konklusjonen er at vi hindrer deg og at kunden vil bli misfornøyd-
-hvis du ikke fikser navnet.
Særlig siden dere skal lanseres i 78 butikker i Nord-Amerika.
I ærlighetens navn låter Blouse House overhodet ikke like fint.
-Akkurat! -Vær så snill, Angelica.
Vi vil ha denne summen.
Unnskyld oss, men vi har et annet møte.
-Vi er i butikken. -Vi venter på svaret ditt.
Det var leit med skiltene, Moira.
Jeg ba elevene mine om å lage nye til deg.
Jocelyn!
De er ikke like fine som de svarthvite-
-men kanskje de hjelper.
Veldig omtenksomt.
Men vi må likevel diskutere en ting.
Skiltene.
Både du og jeg vet at man må gjøre alt man kan under en valgkamp-
-hvis man vil ligge i forkant.
Du har så mange skilter, Jocelyn!
Roland sporet av og brukte sin rolle som ordfører-
-til å få folk til å spikre opp flere skilter.
Jeg lot som ingenting.
Tvang Roland velgere til å spikre opp skilter gjennom undertrykkelse?
Det var vel det du mente?
Ja. Jeg prøvde å hjelpe deg med å forklare...
-Du virket så opprørt. -Det er jeg.
Jeg liker ikke hvordan valgkampen påvirker meg.
Forleden kalte jeg en annen bilist for "jævla idiot".
Jeg sa ikke j-ordet, men jeg sa "jævla". Slik er ikke jeg.
Det er ikke direkte uetisk-
-å gjøre dubiøse ting når man konkurrerer mot noen.
Jeg hopper av kampanjen.
-Hæ? -Jeg sover kjempedårlig.
Jeg kan ikke se på "MasterChef Junior" uten å gråte.
Men vi har jo kjempet for dette.
Jeg vet det, og nå er det din tur.
Gratulerer, Moira.
Du er det nye byrådsmedlemmet i Schitt's Creek.
Kom inn, David!
Vær så god og sitt.
Lisa hørte fra seg igjen og etterlot seg en sjekk.
-Det er en stor sjekk, David. -Takk og pris!
Det er en jævlig stor sjekk!
Du mener vel ikke en stor lotterisjekk, hva?
-Nei. -Greit.
Du greide det!
-Takk for at du stolte på meg. -Det gjorde jeg ikke direkte.
Greit. Skal vi fortsette, da?
Jeg liker entusiasmen din, men jeg akter å ta fri-
-for familiens og min skyld. Butikken skal stenges.
Ja vel, greit.
Men jeg setter pris på all din hjelp.
Og denne er til deg, deg og Alexis.
Alexis gjorde ingenting.
Herregud.
Jeg håper den hjelper deg med å komme på beina igjen.
Finn på noe interessant. Det gjør du alltid.
Jeg kan ikke ta imot den.
-Moira! -John.
-Jeg ser fram til forestillingen. -Jeg skal bli byrådsmedlem.
Sånn skal det låte! Tenk positivt.
Jeg vant. Jocelyn hoppet av.
-Hæ? -Hun holdt ikke ut.
Tenk hva du kan oppnå på fire år.
Fire år? Det har ingen sagt.
Tanken på å jobbe med Roland hver dag...
Ikke tenk på det engang.
Å, John. Hva har jeg gjort?
Her...
-40 000 dollar? -Det er mye penger.
-Selv om vi deler dem. -Det var jeg som fikset alt.
-Jeg hjalp til, David. -Og jeg ga deg råd.
Du syntes at Wendy skulle ta det første og beste tilbudet.
Det var det motsatte av råd.
Slutt. Dette er bra.
De er de første pengene vi har tjent på et år.
Vi må definitivt feire dette.
Ikke noe stort, bare en liten belønning...
En reise.
Jeg fatter ikke at jeg sier dette-
-men bør vi...
Burde vi...
...spare dem? Burde vi ikke spare...?
Sette dem inn på kontoen?
Det gjør vel andre?
Det høres overhodet ikke gøy ut.
Nei... Men kanskje det er best?
-Vi kan fikse neglene. -Det er sant. Alle tre.
-Ja! -Det var på tide.
-Det høres bra ut. -Ja!
Jeg fikser neglene selv, men kan likevel tenke meg at...
Det er dyrt. Du vil ikke like det.
Så gøy, David!
Tekst: www.sdimedia.com