Most 4032-t írunk.
A káros emberi tevékenység
evolúciós aberrációkat hozott létre. Ezek az abik.
Ők a Föld urai.
Egy férfi előre látta a katasztrófát.
Bárkát épített az emberiségnek,
és néhány kiválasztottat
2000 évre elaltatott, hogy dacoljon a kihalással.
WAYWARD PINES AKADÉMIA
A hegyek között, elektromos kerítéssel körbevéve
az emberiség utolsó tagjai
igyekeznek életben maradni egy Wayward Pines nevű kisvárosban.
Az előző rész tartalmából…
- Hol vagyunk? - Wayward Pinesban.
A fenébe! Állj!
Be akar vinni, és elbeszélgetni veled.
Azt teszem, amit Pilcher is tett volna.
- Jason! - Véget vetnél ennek? Itt vagyunk.
Elfogni őket!
- Az elsők nem bánthatják… - Nem bántom Bent.
És Theót? Jó orvos.
Rebecca, el kell menned!
Itt valami bűzlik.
Világos szabályok, szigorú büntetés.
- Világos és szigorú. - Mi van a túloldalon?
Mario! Mit csinálsz?
Mario, gyere vissza!
Ki tartana velünk ebben a kalandban?
Ebben az utazásban a jövőbe.
Amely során nemcsak a várost építjük újjá,
az emberiséget is.
A társadalom legragyogóbb elméit vigyük magunkkal?
Ne.
Nekik megvolt a lehetőségük…
és majdnem elpusztították a bolygót.
Ezért inkább választottuk a földművest, a tanárt,
az orvost és a rendőrt.
Férfiakat és nőket, a dolgos embereket,
mert rengeteg munka vár rájuk.
De a szabályszegőknek nem jár második esély.
A nyilvánosság előtt kell felelniük a tetteikért.
Hogy mindenki lássa.
Mit művelnek? Válts kamerát!
Mi történik?
Mit csinálnak?
Miért csinálják ezt?
Mario! Gyere ide!
- Mit csinálnak? - Nem tudjuk.
Küldj ki egy egységet!
Álljanak készen! Megyek.
- Mi is megyünk. - Igenis.
- Jason… - Nem lesz baj.
Meg kell tudnunk, mi ez.
- Állítsa le az adást! Nem akarok pánikot. - Igen, uram!
Kapcsolják be! Kapcsolják vissza!
A férjem odakint van! Hé!
Mennünk kell!
- Talán kint jobb? - Nem, de szétválhatunk.
Megúszhatjuk, ha más és más felé csaljuk őket.
Rendben.
Csapatot a fal északi oldalához!
Egyet a délihez is!
Kerry!
Ne! Jöjjön egy medikus!
- Csinálj valamit! - Atyaég!
Azonnal kórházba kell vinnünk.
Szólj a kórháznak, hogy megyünk!
- Igenis! - Tarts ki!
Szóljak, hogy készítsék a műtőt?
Uram? Uram!
Infúziót kap.
A sebek mélyek, és belső sérülése is lehet.
Uram, ehhez nincs elég tapasztalatom! Sajnálom.
Mario! Keresd meg dr. Yedlint!
A hatos szektorban látták utoljára.
- A termőföldön? - Igen.
Gyerünk, indulás!
Tüzet nyiss!
Szedjétek le őket!
Jól van?
Dr. Yedlin! Kerry megsérült.
Rengeteg vért vesztett.
- Talán belső… - Válaszoljon a kérdéseimre!
- Ez most nem… - Válaszokat akarok!
Hol a feleségem?
Ne vele foglalkozzon! Segítenie kell!
Nem csinálok semmit, amíg…
Amíg fel nem világosít.
Meg akar halni? Erről van szó?
Maga, a felesége, Kerry, mi mindannyian.
Meg fogunk halni.
Fogalma sincs, mibe csöppent.
Akkor ki fogja megműteni? Maga?
Vagy az egyik terhes, 12 éves lány?
Keresse meg és hozza ide Rebeccát,
aztán mondjon el mindent!
Most!
- Istenem! - Rebecca!
Hála égnek, jól vagy!
- Istenem! - Elég ebből! Doktor úr, jöjjön!
Ez még csak az első kérésem volt.
Kerry ott fekszik. Stabilizálja,
- utána beszélünk! - Hazudik.
- Doktor úr… - Tudni akarom, hol vagyunk.
Azt is, mire kell a kerítés.
Tudni akarom, mik azok az izék a kerítés túloldalán,
és azt is, hogy lehet egy kiskorú idióta a vezető.
- Theo, ne! - Kötelessége van.
Könyörögjek? Azt akarja?
Elrabolták a hawaii nyaralásáról, majd hibernálták.
Az emberiség a környezetszennyezés miatt kihalt,
a bolygót elárasztották az evolúciós aberrációk.
A kerítés…
azoktól véd minket.
A város lakói az utolsó túlélők.
Nincsenek mások. Sehol.
- Az igazat akarom! - Ne…
Ne, kérem! Fejezzék be!
- Mario! - Az ég szerelmére, elég!
- Rebecca, mondja el neki! - Theo!
- Kerry meghal! - Theo, figyelj rám!
Mentsd meg a lányt, rendben?
Csak mentsd meg!
Engedjétek el!
Fel fogsz épülni.
Szerencsés vagy. Legalábbis a doki szerint.
Az abik.
- Átjutottak? - Nem.
A gránátokkal elrettentettük őket.
Biztosítottuk a kerítést. Minden rendben van.
Mi lesz a betakarítással?
Be tudjuk gyűjteni a termést?
Mi történt a lázadókkal, akik megadták magukat?
Ezek miatt most ne aggódj!
Pihenned kell.
- Kösz, hogy vigyázol rám. - Ez természetes.
- Mindig vigyázni fogok rád. - Hol van dr. Yedlin?
Neki is megköszönném.
Neki nem kell.
A munkáját végezte.
Kis rásegítéssel.
Ki lakik itt?
Éhes vagy?
Biztos az vagy.
Megnézem, mi van. Szerintem nem sok minden.
A fejadagot keddenként hozzák.
Mivel itt vagy, szerintem kettőt kapunk.
Fejadagot?
Egyre kisebb az adag.
Ez a lázadás egyik kiváltó oka.
De azt mondták, közeleg a betakarítás.
Tudom, hogy ez nehéz neked, Theo.
De nekik is az, érted?
Meg kell találniuk az egyensúlyt a túl sok és a kevés információ között.
Amikor felébresztenek a hibernációból…
Ezt te sem hiszed el. Biztos, hogy nem.
Kezdetben nem hittem el.
Azt sem igazán tudtam, mit higgyek, de tudod…
- idővel elfogadtam a dolgot. - Idővel?
Egy napja vagy itt.
Három éve vagyok itt, Theo.
Itt élek.
Jön a gyűlésre?
Ha a háborúról szól, nem.
A lázadásnak vége.
Jason visszaállítja a rendet.
Maga Pilcher egyik tanítványa. Azt hittem, örülni fog.
Örülök. Nem látszik?
Jason kezdené a betakarítást.
Beérett, ugye?
- Nekem úgy tűnik. - Igen, beérett.
Már így is sokat halogattuk a lázadás miatt.
- Ne várjunk tovább! - És az abik?
Egymás hulláján másznak át, hogy bejussanak.
Önként feláldozzák magukat.
Pilcher a kutatásaiban nem említi ezt a viselkedésmintát.
Még sosem láttunk ilyet Wayward Pinesban.
Muszáj volt oda ültetnünk a veteményt.
A kerítésen belül megváltozott a talaj kémiai összetétele.
Betakaríthatjuk a termést,
ha meg tudjuk védeni a betakarítást végzőket?
CJ! Bízom magában.
- Biztos a dolgában? - Megvédjük a munkásokat. Muszáj.
- Hogyan? - Beüzemeltünk pár lángszórót.
Felgyújthatjuk az abikat.
- A tüzet nem lehet irányítani. - De lehet.
A tűz elemi erő. Élő és kiszámíthatatlan.
Mintha a szelet próbálná irányítani.
A viselkedésük megváltozott, nekünk is változnunk kell.
Ideje sokkal keményebben visszavágni.
Hinnünk kell, hogy nem törünk meg!
Három éve? De három napja beszéltünk.
Három napja, a bungalóban.
Emlékszel a bungalóra?
- És arra, mit mondtál? - Már nem számít.
A viharban bevertem a fejem.
- Ez rég volt. - Súlyosan megsérültem?
- Kómában tartottak? - Nem.
- Jártunk Hawaiin? - Igen, jártunk.
Tényleg?
Ez honnan van? Összeházasodtunk?
Theo, ez most nem számít! Érted?
Ez nem lehet epilepszia miatt…
Theo! Figyelsz te rám?
Figyelsz rám? Figyelj!
Ez nem számít. Csak az számít, hogy itt vagyunk.
Rá kell jönnünk, hogyan élhetünk túl itt,
- mint a többiek. - Többiek?
Nincs senki más. Ez nem a valóság, csak egy hallucináció.
Ez valódi volt?
A hallucináció során nem érzel fájdalmat.
Theo…
életben vagy.
Ki kell nyitnunk.
Szia, Nancy! Minden rendben?
Trey alig kap levegőt.
Napok óta ez van. Azt mondja, fáj neki.
Valami baj van.
Sajnálom.
- Most minden zavaros… - Tudom.
De úgy hallottam, jött egy orvos.
Maga orvos, nem?
- De. - Segítene nekünk?
Jó reggelt, Wayward Pines!
Új napra virradtunk.
Legyünk hálásak a jószerencsénkért,
és éljük tovább a megszokott életünket!
Jó reggelt, Wayward Pines!
DR. THEODORE YEDLIN IGAZGATÓ, SEBÉSZ FŐORVOS
Jó reggelt, dr. Yedlin!
Arlene Moran vagyok.
Én vagyok a kórház recepciósa.
Azt szeretném mondani, hogy örömmel segítek
minden orvosi kérdésben.
Ne értsen félre! Nem kaptam orvosi képzést.
Nem magát láttam a múltkor?
- Maga volt? - Igen.
Én voltam. Egy kis szervizelésre volt szükségem.
Időnként szükségem van rá. Segít szinten tartani.
De utána újra buzogni kezd bennem a tettvágy, szóval szóljon,
ha szüksége van bármire!
Dr. Yedlin!
Sok betege van ma reggel. Csak önre várunk.
Amit a műtőben tett Kerryvel,
- az egyszerűen… - Kérem, elég! Köszönöm.
Wayward Szépségszalon
Rebecca!
Szia, Theresa! Hogy vagy?
- Csak… - Jason a kerítésen túlra küldte Bent.
- Micsoda? - Mindenkitől ezt hallom.
Hogy tehette? Mindketten az első generáció tagjai.
- Jason ilyen. - A férjed is járt kint, igaz?
- Igen. - És túlélte.
Talán Ben is életben van. Szerintem…
lehetséges.
Igen, lehetséges.
Kérlek, szólj a férjednek, hogy keressen meg,
miután hazaért! El kell mondania, amit tud.
- Rebecca, kérlek! - Theresa, én…
Rebecca!
Te is elvesztettél olyat, akit szeretsz. De visszakaptál valakit.
Kérlek, segíts!
Érdekes, ugye? Ne féljetek, nem bánthat! Ne feledjétek:
- az egyetlen jó abi… - A halott abi.
Kitűnő.
Ez annak az öt abitetemnek az egyike,
amelyeket az újonnan kibővített kutatóközpontunkban tanulmányozunk.
Három élő aberrációnk is van.
Ne aggódjatok!
Szigorúan őrzött ketrecbe zártuk őket,
és erős nyugtatókat is kapnak.
Jason ösztönzi a kutatásokat
és támogatja a programot, így napról napra többet tudunk meg.
Minél többet tudunk,
annál nagyobb esélyünk van kiismerni a gyenge pontjaikat, igaz?
Tudom, hogy mostanában kevesebbet vagyok itt az Akadémián,
mióta én vezetem a tudományos kutatásokat,
- de ha van kérdésetek… - Ez is a rakásból származik?
Amivel be akartak jutni.
Ezt meg hol hallottad, Frank?
- Megint megpróbálják? - Nem.
Nem, mert látták, hogy megvédjük magunkat.
Gyerekek, ne feledjétek!
Wayward Pines csak úgy működik, ha összedolgozunk.
Amíg összetartunk, nem ránthat magával
semmilyen kellemetlenség vagy viszály,
amelyet közösségünk néhány tagja próbál szítani.
Ha összetartunk, biztonságban leszünk.
Wayward Pinesban biztonságban vagyunk.
Bedagadt a nyelve.
Anyukád szerint fájdalmaid vannak. Megmutatod, hol fáj?
És a karom is.
Az ízületek?
Ezek az alultápláltság tünetei.
- Mi a helyzet otthon? - Mindig ő kap először enni.
Tudom, hogy az élelmiszerkészletek most szűkösek,
de az alapvető dolgok rendelkezésre állnak? Vitaminok vagy…
Nem mindenki jogosult rá.
Hogy lehet valaki jogosult rá?
Rendben.
Megoldjuk a dolgot.
Infúziót adunk neki. Szólunk a gasztroenterológusnak…
Jut eszembe, nálunk nincs is. Úgyhogy…
én csinálom.
Rengeteg a beteg, doktor úr.
Dr. Yedlin!
Még biztos szokatlan a helyzet.
A segítségével a rezidensek beletanulnak…
Az emberek borzalmas állapotban vannak.
Akkor szerencse, hogy munkához látott. Wayward Pinesban így megy ez.
Nincs sok értelme az itteni dolgoknak.
Ez nem tartozik magára.
De igen, mert hozzám küldi a betegeket.
Ne mondja meg, hogyan végezzem a dolgom!
Nem a maga hatásköre.
Esküt tettem, ezért a gyógyítás kötelességem.
Itt én vagyok az egyetlen, aki ért hozzá. Nem?
Hogy van Kerry?
Olyan mesét adhat elő erről a helyről, amilyet akar,
egy részét talán még el is hiszem.
De azt nem fogadom el, hogy egy diktatúrában ébredtem.
- A való világban… - Már ez a való világ.
Akkor körmöm szakadtáig próbálnám védeni az emberiség maradékát.
Most kioktat engem.
Vigyázzon, hogy beszél velem!
Úgy hiszi, én nem tudnám elvégezni a munkáját?
Egy biztos, maga nem tudná az enyémet.
Nemrég érkezett.
Nem fogadom el, hogy ő dirigáljon!
Nem is kell.
De ő egy kisvárosi orvos, sőt „a” kisvárosi orvos.
Sokan fordulnak majd hozzá.
Rengeteg mindennel.
Gondolj csak bele!
- Hogy akadályozzuk meg? - Nem tudjuk.
Nem jelent veszélyt, ha a markodban tartod.
Segítek neked.
Már történt ilyen Wayward Pinesban.
Nem kellenek klikkek és eltérő vélemények.
Csak egy vezető lehet.
Különben minden széthullik.
Tudom.
Működj vele együtt, Jason!
Nincs szükség ilyen acsarkodásra.
Ez nem ér ennyit.
Igazad van.
Ő nem ér ennyit.
Kár volt felébresztenem.
Akkor én halott lennék.
A túlélésünkért el kell viselnünk a gőgjét.
Én még élek.
Te is élsz. A városnak ránk van szüksége.
A doki nehéz eset, ez tény.
De tudjuk, hogy nélkülözhetetlen a város túléléséhez.
Igen.
McConigles FAGYIZÓ ÉS ÉDESSÉGBOLT
Jó napot!
- Szia! - Rebecca egy órája elment.
Ő volt a felesége, igaz?
Még most is az.
- Hogy hívnak? - Lucy Armstrong. Rebecca a főnököm.
Gyere!
Szia!
Már nem építész vagy?
Fodrász lettél?
Igen, ezt a munkát jelölték itt ki nekem.
- Ahogy neked is kijelölték a tiéd. - Itt?
Azt mondták, ezt kell tennem.
A túléléshez néha azt kell tenned, amit mondanak.
Imádtad a munkádat.
Mikor a Fő utcán sétáltam, láttam egy McConigles nevű fagyizót.
Nem így hívták a kedvenc tanárodat
a Harvard építész szakán?
Van ehhez bármi közöd?
Csak paranoiás vagy.
- Miért ne lennék az ezen a helyen? - Nem mész vele sokra.
Két éve leégett a fagyizó.
A segítségemmel építették újjá.
Én nevezhettem el.
Ennyi az egész.
Ma telihold lesz, és az abik sem túl aktívak.
A hegyről mindent látni fognak.
Megtisztítjuk a mezőt,
és lángszórókat helyezünk ki ide és ide.
- A tűz nem vonzza őket? - Még nem használtunk ellenük tüzet.
Nem tudjuk, ismerik-e.
Ma este megismerik.
Három méterenként katonák fognak állni.
Gyorsak leszünk.
A Wayward Pines-iak élete attól függ, hogy sikerül-e
begyűjtenünk a termést.
- Gyerünk! - Mozgás!
- Nem állnak meg. - A lángszórókat!
Visszavonulnak.
- Tiszta a terep. - Vettem.
Mehetnek a munkások!
A B kukoricamezőn végeztünk.
Hat teherautó úton van visszafelé. Vége.
- Vigyél vissza! - Ben?
Rejts el a teherautón!
Az első generáció tagja vagyok! Ne hagyj itt meghalni!
Hé!
Ne!
A nevem Ben Burke. A kerítés túloldalán vagyok.
Talán ez az utolsó üzenetem.
Uram, ezt látnia kell!
Anya! Tudom, hogy sokszor nem tetszett, mikor túl messzire mentem,
- bocsánatot kérek. - Még él.
Tudom, hogy apa nem volt tökéletes,
de tőle tanultam, hogy küzdjek azért, amiben hiszek.
És tőled is. Én…
Csak büszkévé akartalak tenni, és mindent Wayward Pinesért tettem.
Sajnálom, ha nem volt elég.
Jason! Ha látod ezt, tudnod kell, hogy hibát követsz el.
Kizártál, ez halálos ítélettel ér fel. Te is tudod.
- Pilcher szerint… - Kikapcsolni!
- …az elsők… - Uram?
- …nem bánthatják egymást. - Kikapcsolni!
Mindenki tudni fogja,
hogy milyen vezető is vagy valójában.
- Szép munka! - Köszönöm.
Szép volt!
Nem láttátok Bent?
- Nem láttad? - Sajnálom, nem.
Igaz, amit az első generációról mondanak?
Nem az az első szabály,
hogy nem bánthatjátok egymást? Nem így van?
Mrs. Burke, megértem, hogy…
Ben odakint van. Talán még nem halt meg.
Miért ücsörögtök itt tétlenül?
Tudom, hogy feldúlt. De parancsot követünk.
Hogy hagyhatjátok, hogy Jason ezt tegye?
Tegyetek valamit!
Kérlek, tegyetek valamit!
- Vigyétek haza! - A fenébe!
Igaza van.
Ez a szabály.
- Szembeszállt. - Attól még közénk tartozik.
- Kérdezzük meg Jasont… - Nem!
Úgyis nemet mondana.
Menjünk!
Beszív!
Kifúj!
Kutya bajom. Dolgoznom kell.
Hagyjon magunkra!
Menjen ki!
- Semmije sem fáj? - Ismerem a fájdalmat. Jól vagyok.
Köszönöm, amit értem tett.
Ez a munkám, igaz?
Kivéve, ha mondjuk borbély kell.
Jason hallgat magára, igaz?
Azt teszi, amit Pilcher elvárna. Azt teszi, ami helyes.
De hallgat magára.
Nagyon remélem. Mire akar kilyukadni?
Semmire.
Csak meg akarom érteni a dolgok rendjét.
Vezesse a kórházat!
A többit bízza ránk!
Egyél valamit, Kerry!
Próbálok.
Ma este a város lakói valódi ételt ehetnek.
A kerítés kitart, a lázadást felszámoltuk.
Végre kezd helyreállni a rend.
Theresa Benről kérdezősködik.
- Tudom. - Vannak szabályok, Jason.
Az első generáció nem bánthatja egymást.
- Ez tanultuk. - Nem én bántottam.
Csak száműztem.
Az abik bántották.
Az akarta, hogy egymásnak essünk.
Ezt egyeseknek el kell magyaráznod.
Nem kell.
Nem igazi első generációs volt.
- Később érkezett, nem itt született. - Ahogy én sem.
Az más.
Te más vagy.
Te hűséges vagy.
Az enyém vagy.
Mario! Te vagy az?
Hol van Ben?
Xander, én vagyok!
Hol van Ben?
Az anyja vagyok, az istenért! Hol van?
Sajnálom, apa.
Fertőző betegség.
Nem értek hozzá. Nem érdekelt.
Még sosem vezettem le egy szülést.
Legalábbis egyedül nem.
Törött csontot is régen raktam helyre.
Rezidensként mindenben részt vettél.
Újra belejössz.
A mutatóujjam.
A Sierrákban.
A Medve-termálforrásnál.
Maga volt a paradicsom.
Meztelenek voltunk.
Volt egy bungaló.
Te még ott vagy?
Képzeletben?
Ébredéskor azt hittem, meghaltál.
De most itt ülsz,
és életben vagy.
Nagyon örülök neki.
De eddig mehetek el.
Egyelőre.
Nézd!
De mit?
Semmit.
Egyik kamerán sem látható abi.
- Ilyen még sosem történt. - Lehetséges ez?
Elmentek.
A feliratot fordította: Bóka Máté