Este anul 4032.
Omul a distrus natura,
iar asta a dus la apariția aberilor, aberații evolutive care stăpânesc Terra.
Un om a prevăzut această catastrofă.
El a creat o arcă a omenirii.
A ales câțiva pe care i-a supus criogeniei 2000 de ani…
ACADEMIA WAYWARD PINES
…să evite dispariția speciei.
Înconjurați de munți și protejați de un gard electrificat,
ultimii oameni rămași pe Pământ
luptă pentru supraviețuire în orășelul Wayward Pines.
Din episoadele precedente…
Avem o problemă, dle Pilcher.
Soția lui Ethan Burke vine să îl caute.
- Vreau să anulez. - Nu se mai poate, Adam.
Vreau să vedeți ceva. E Adam Hessler.
E 15 septembrie. Încă nu am găsit supraviețuitori.
Uite, aberii au plecat.
- Bună, Jason! - Am avut o înțelegere.
Pentru cei care încalcă regulile nu există niciun compromis.
Revolta s-a încheiat.
Jason l-a izgonit pe Ben din oraș.
Nu!
Alo!
Ben!
BUN-VENIT ÎN WAYWARD PINES
Bună dimineața, Wayward Pines!
Sunt zorii unei noi zile.
Să ne bucurăm de surâsul sorții și să ne trăim viața ca de obicei.
Bună dimineața, Wayward Pines!
Avem 25 de sarcini care intră în al treilea trimestru,
34 de sarcini, în al doilea și 19 sarcini, în primul.
În plus, avem nouă tinere care devin viabile luna asta.
Excelent! Și cercetările de la laborator?
- Te voi înștiința săptămâna asta. - Poate te ajută dr. Yedlin.
Nu cred că are competența necesară.
Studierea aberațiilor necesită
ani de experiență și cunoștințe bio-medicale foarte precise.
Cred că învață repede. Poate îi ceri părerea?
Bine, așa voi face.
Să facem cu el un plan de definitivare a pregătirii rezidenților.
Poate are sugestii privind urgentarea procesului.
E o idee bună. CJ?
Credeam că vorbim despre lanuri, despre o sursă permanentă de apă și hrană.
Vorbim despre numeroasele probleme pe care le are orașul.
Sunt irelevante dacă nu avem hrană!
Suntem în viață numai datorită ție, CJ. Știm bine asta.
Te rog să rămâi.
Jason, odată cu creșterea populației trebuie să crească și sursele de hrană.
Trebuie să alegem bine locul.
Poate aproape de primele lanuri sau poate ceva mai departe.
Trebuie să studiem solul și să măsurăm lumina solară.
Să vedem care din semințele rămase vor da roade.
Ne trebuie irigație și încă o sursă de apă.
Eu înțelesesem că e vorba de semănat încă vreo câteva brazde de porumb.
Rar avem ocazia asta!
Aberii au plecat, acum putem lucra fără teamă!
Să luăm o decizie înțeleaptă, pentru binele tuturor!
Tot e riscant. Nu știm unde s-au dus și pentru cât timp.
Kerry are dreptate. E un plan prea ambițios.
Poate ar trebui să ne axăm pe consolidarea interioară.
Nu.
Sugestia lui CJ e logică.
Eu spun că ar trebui să ne gândim la ce ar fi vrut Pilcher.
- Să nu ne abatem de la asta. - Ar fi vrut să supraviețuim.
Să fim cutezători, ca el.
Dacă nu plantam lanurile acum trei ani,
- …acum am muri de foame. - Așa e.
Cum să nu vrei să avem siguranța hranei?
Vom avea aceeași pază, chiar mai multă decât au avut culegătorii.
Vor reveni după ce se vor termina primele teste.
Nu se duc departe.
Îți înțeleg temerile, Megan.
Dar nu avem de ales.
Calm!
- Ești din Wayward Pines? - De unde altundeva?
- Ești nomad? - Ce nomad? Nu!
- Cine te-a trimis? Pilcher? - Nu, Pilcher e mort.
Cine ești?
Mă slăbești puțin cu cuțitul ăla, amice?
Nu-s unul dintre amicii tăi mutanți.
Suntem în aceeași tabără, crede-mă. Te rog!
Cine e șeful acum? Pam?
Nu, Pam l-a omorât.
Așa am auzit. N-a văzut-o nimeni de mult.
Acum șeful e un puștan.
Îl cheamă Jason.
Ți-ar plăcea de el.
Unde naiba suntem?
M-am trezit într-o groapă.
Bagă oamenii în gropi?
Fac multe.
Unde te duci?
Pilcher te-a exilat? Cu ce l-ai supărat?
Cu nimic.
Câțiva am fost trimiși în recunoaștere.
Să căutăm alte comunități.
- Alți supraviețuitori. - Și ce-ați găsit?
Te-am găsit pe tine.
Lucy o să-ți spele părul.
Lucy!
Nu-i nimic, scumpo.
Țin minte când mi-a venit prima dată.
Știu că te-ai speriat.
Dar te obișnuiești.
Câți ani aveai când te-au cuplat?
Era altfel pe vremea aia.
Știi ceva?
Îți vor prezenta câțiva băieți.
Iar unul din ei îți va plăcea mult.
Nu vreau să fiu mamă.
Lucy…
Nu sunt pregătită! Nu mă trimite înapoi, te rog!
- Îmi pare rău. - Nu!
Trebuie să te întorci.
Dacă nu, vor ști că s-a întâmplat ceva.
Vino la mine.
Sigur au plecat?
Nu. Nu poți fi niciodată sigur.
M-ai liniștit.
De regulă trimit o iscoadă.
Dacă o prinzi înainte să se întoarcă, ai șanse să fugi.
Au o strategie.
Dacă apuci s-o înveți.
Tu ce hram porți?
Sunt din Grupul B.
M-am trezit în paradis acum vreo cinci ani.
- Înainte de Ziua Invaziei. - Nu.
Ce cauți aici?
Am călcat strâmb.
Cam aspră pedeapsa.
De acord.
Dar…
măcar am scăpat acum, nu?
Depinde.
Eu mă duc acasă. Trebuie să văd pe cineva.
Dar cine știe? S-ar putea să te trimită înapoi aici.
Sunt praf.
Cupe.
Bun.
Aberi?
N-are cum. Amprenta e diferită.
Hai la gard!
- Sunt Xander și încă cineva! - Deschide poarta!
Fiți pregătiți!
- E Hassler? - S-ar putea.
Cine ești?
Doctorul Yedlin.
Tu cine ești?
De ce te-ai dus acolo?
Până unde ai ajuns?
Suntem singurii?
Văd că asta încă nu știm.
Ba știm.
Nu sunt dușmanii noștri.
Sunt înlocuitorii noștri.
Cum adică?
Te doare?
Întinde-te.
Adam Hassler.
- Cum se simte? - Întreabă-l tu.
Nu vorbește cu noi acum. De asta te întreb pe tine.
Sunt medicul lui, deci nici eu nu vorbesc.
Am depus Jurământul lui Hipocrat.
Sunt alte vremuri.
Unele reguli vechi sunt nule.
E stabil, doctore?
- Mental. - Ce n-ai priceput din ce ți-am zis?
Îți înțeleg poziția, dar Adam Hassler e un erou.
Pilcher a trimis 12 nomazi în 12 direcții dincolo de gard,
pentru a-i raporta absolut totul.
Adam e singurul care s-a întors.
E o veste importantă pentru noi.
Trebuie să aflăm ce a văzut, ce știe, oricât de puțin…
Atunci întreabă-l!
Vin la tine când sunt bolnavi.
Nu-i așa, doctore?
Atunci îi îngrijești.
Atunci te tulbură, dacă te tulbură.
Cu firea ta, e greu de spus uneori.
Dar eu răspund mereu de ei.
Într-un fel, sunt familia mea.
Cum era Pam Pilcher?
Nu știi ce vorbești.
Ba știu că e moartă.
Îmi fac griji pentru toți. Nu dorm noaptea din cauza grijilor.
Sunt dispus să fac orice pentru a-i ocroti.
Iau decizii dificile.
Tu ai putea?
Domnule Hassler, am tras câteva sfori
și v-am programat la o tunsoare gratis!
Am avut și norocul să vă obțin o epilare corporală,
plus manichiură și pedichiură.
Dar poate că, dată fiind situația, ar trebui să reprogramăm.
Iată, acesta este ținutul în care voi clădi o comunitate
și voi călăuzi omenirea din beznă!
Ne trezim din somn și revenim la lumea noastră,
iar Prima Generație ne va îndruma și își va întemeia familii!
Visul de a repopula Pământul este viu!
Și începe aici, în orășelul Wayward Pines!
Pini, copaci ce-n veci trăiesc
Pini, care de trecut nu pomenesc
Pini, acele voastre inima ne-au înțepat
Pini, șansa unui nou început ne-au dat
Mirosiți frumos În foc ardeți voios
Umbră mereu ne-ați dăruit Și planuri am ticluit
Vom avea grijă Să nu fim niciodată dezbinați
Pini
Lucy!
PINII! Muzical festiv
Lucy, scumpa mea!
Te simți bine?
Am observat că te duci mai des la baie în ultima vreme.
De la mâncare, doamnă.
Bine.
Ce voia Clar și Sever?
Ce e?
Cred că știe.
Stai liniștită. Nu spun nimic.
Adam!
Chiar tu ești!
Unde e Ethan?
Ethan nu mai e.
L-au exilat de curând pe Ben.
L-ai văzut? Trăiește?
Nu l-am văzut.
Scârbă ce ești!
L-ai trimis pe Ethan aici.
Ai știut de la bun început, nu?
Lucrai cu Pilcher și știai de locul ăsta! Erai în cârdășie cu ei!
Mi-am pierdut toată familia din cauza ta!
Am crezut în tine.
Trezirea!
Nu mai aveam răbdare să mănânc înghețată!
Trebuia să schimb încuietorile.
Am chei. Deschid multe uși în orașul ăsta.
Copiii se vor bucura că te-ai întors. Care e aroma zilei?
- Porumb. - Serios? M-aș fi gândit că „remușcare”.
Hassler nu vorbește, iar Jason încă nu s-a hotărât ce să facă cu tine.
Știe despre armele și grenadele pe care le-ai furat
și că loialitatea ta față de Prima Generație era…
flexibilă.
Și încă pasibilă de pedeapsă.
Dar ai supraviețuit, iar acum ești un fel de erou.
- Situația revine la normal. - N-o să fac probleme.
- Cât timp? - Nu știu.
Până rămânem fără înghețată?
N-aș glumi cu așa ceva, Xander.
E a zecea oară când îți dăm a doua șansă.
Am înțeles. N-o să caut nod în papură.
Și cum o să-ți umpli timpul?
Cum ai supraviețuit?
- Te-a ajutat Hassler? - Ai văzut cum arată?
Se întorcea, dar a avut noroc că l-am găsit.
Știi…
nu sunt doar animale fără judecată.
Au o strategie.
Dacă apuci s-o înveți.
Ai învățat ceva despre ei? Ceva care să ne ajute?
O să-i spun lui Jason.
Pot vorbi și cu Adam, dacă vrei.
Ne-am împrietenit întrucâtva în sălbăticie.
Dacă crezi că asta mi-ar avantaja poziția de aici.
Ne înlocuiesc?
- Așa a spus. - Așa a zis Adam Hessler.
Theo, ar trebui să spui ceva.
Pilcher le-a zis „aberi” fiindcă sunt aberații.
N-ar trebui să fie viitorul planetei.
Se pare că trimit oameni dincolo de gard.
- Ar trebui să-i spui lui Jason. - Nu-mi pun speranțele în el.
Nu e vorba doar speranțele tale, nu?
Ciocolata de casă caldă te duce imediat cu gândul la Wayward Pines.
Mulțumesc că ai venit.
Știu că nu e o plăcere să fii văzut cu o profesoara bătrână.
Nu-i nimic.
Știi de ce te-am invitat aici azi?
Nu? Ca să-ți reamintesc de cel mai frumos dar pe care ni l-a dat David Pilcher.
Gardul?
Viața.
Atât de prețioasă și de necesară! Nu crezi?
Trebuie să contribuim cu toții.
Și voiam să-ți reamintesc, Frank.
Una dintre regulile academiei este că nu trebuie să existe secrete
între membrii Primei Generații
și în mod categoric nu față de mine.
Deci ar trebui să ne turnăm unii pe alții?
Să evităm termenul ăsta. Ar trebui să… împărtășim informații.
Ar trebui să fim sinceri cu noi înșine și cu ceilalți.
Frank, ajută-mă cu sora ta.
- Nu înțeleg… - Frank! Cu mine vorbești!
- Nu e pregătită. - Nu tu decizi asta.
Am promis să o protejez, n-o să…
Chiar o protejezi și te admir pentru asta.
Mai ales după ce ați pățit amândoi. Dar ea crește, Frank.
Îmbobocește.
Devine femeie! Ar trebui să fie motiv de sărbătoare!
Noi doar încurajăm un stil de viață firesc și fără restricții,
care-i oferă ocazia de a se pune în slujba unui țel înalt.
Vrei să faci cum e mai bine pentru ea.
Acum trebuie să faceți așa cum e mai bine pentru Wayward Pines.
Aberii au plecat, doctore.
Poate nu de tot. Orașul poate fi încă în primejdie.
Dar îți înțeleg temerile.
Însă avem șansa să ne asigurăm viitorul și să ne croim o nouă cale.
Uite, înțeleg că abia am ajuns aici.
Dar am văzut cum își făceau „scări” din trupuri.
Sunt perspicace. Au structură socială. Sunt dispuși să se sacrifice.
Îi subestimezi și îți pui oamenii în primejdie.
De când ești aici, doctore? De șapte, zece zile?
Închipuie-ți că ești aici de un an, de cinci, de zece.
Gândește-te… Viața dinainte, cei pe care i-ai lăsat în urmă…
Amintirile acelea încep să se estompeze.
Iar amintirile care te alinau înainte
nu sunt decât niște flori pe mormânt.
Da, munca noastră este importantă.
Dar nu apa, porumbul sau mostrele de sol contează acum.
Mâine vom ieși din oraș și vom rămâne acolo.
Nici noi nu contăm.
Contează oamenii pe care-i lăsăm în urmă.
Cei care nu pot veni cu noi.
Da.
Prin noi, ei întrevăd orizontul.
Prin noi, pot spera.
- Ei pot să plece? - Da. E minunat, nu?
Stop!
- Theresa? - Vreau să vin cu voi.
CJ, lasă-mă să-mi găsesc fiul!
Și el?
Nu mă privește.
Haideți!
Te simți bine?
Mda, păi…
Încă n-am murit.
- Presupun că e de bine. - Da.
Am văzut că soțul tău e treaz. Sau dezghețat, în fine.
- Te lasă în pace? - Soțul tău?
Nu, Jason.
Așa. Nu știu sigur.
I-am zis că am informații despre aberi.
- Și ai? - Găsesc eu ceva.
Încearcă să stai potolit.
Încerc să rămân în viață.
Ca noi toți, nu?
Din partea casei.
Ce noroc pe capul meu!
Mă gândesc să le zic „Wayward Faine”.
Genial!
- Hai că e haios! - Fermecător, chiar.
Megan!
- Te pot ajuta? - Vorbeam cu Lucy.
Văd. Despre ce?
Dacă ții să știi, îi aminteam de obligațiile pe care le are.
- Ce obligații? - Da. Ce bucurie, nu-i așa?
- Lucy, vino cu mine. - Nu, vă rog!
Lucy, poți ieși o clipă?
Gustă, e foarte bună.
Toți membrii comunității au datoria de a asigura viitorul speciei omenești.
Sigur, e de așteptat să existe eșecuri, așa cum ești tu.
De aceea trebuie să încurajăm Prima Generație
să procreeze cât mai curând.
Asta înțeleg.
Însă poți salva omenirea păstrând un dram de omenie.
Știi că le ceri unor copii să facă copii?
Este o strategie de supraviețuire folosită de multe societăți!
De societăți primitive. Fetele ar trebui să aibă de ales.
- Lucy are dreptul să aleagă. - Ba nu are, Rebecca!
Chiar vrei să-ți fac o schemă?
Nu te las să-i faci rău.
Nimeni nu e mai presus de reguli. Nu-mi dai de ales.
În 30 de minute am o ședință cu Jason. Știi că va trebui să-i raportez și asta.
Ce anume?
Că Rebecca Yedlin nu respectă regulile?
Că Rebecca Yedlin trebuie strunită. Trebuie judecată.
Chiar vrei să te pui cu mine?
Nu sunt sigură că ai avea sorți de izbândă.
Ești foarte autodistructivă, Rebecca.
Dacă ți-ai da seama!
Lucy, hai înăuntru!
Diseară dormi la mine. Dimineață te duc eu la școală.
Lumea noastră.
Încă e frumoasă.
Să montăm corturile!
De ce te-ai întors?
Pentru mine? Încerci să mă ajuți?
- Da. - Bine.
Ben a fost văzut.
Știu cum e.
Să vezi ceva ce poți descrie, dar să nu te creadă nimeni.
Să ai senzația unui sfârșit.
- L-ai văzut? - Da.
Lucy va sta la noi câteva zile.
Dușul e sus, pe stânga.
Vin imediat să-ți arăt unde vei dormi.
Bine.
- Unde-i sunt părinții? - Au murit în Ziua Invaziei.
Stă cu fratele ei la Academie, alături de alți orfani.
Acum e în grija mea.
I-a venit ciclul acum câteva zile
și au vrut s-o înscrie în programul de fertilitate.
Pe fetița asta?
- Cât are, 11 ani? - Da, știu.
Și cum se face?
Le inseminează?
Îi cuplează,
apoi îi bagă în camerele de procreare de la Academie.
Și cred că e metoda clasică.
Metoda clasică e când iei șase beri și mașina fratelui tău,
te dai cu parfumul tatălui și dai drumul la radio, nu…
Cine-i alege? Cine-i cuplează?
Nu știu, dar nu cineva anume.
Pe ce criterii? Aspect, inteligență? Sau poate proporții?
Asta e eugenie, știi bine!
Sunt de partea ta, Theo. Sunt de acord cu tine.
Fac tot posibilul s-o ocrotesc de ce pot, cât de mult timp pot.
De asta am adus-o aici, la noi.
CJ mi-a zis de ce se duc acolo.
Nu pentru hrană.
Ci ca să ofere speranță.
Într-un fel, da, înțeleg.
Dar, de fiecare dată când ceva pare să aibă noimă aici,
apar alte două lucruri care nu se leagă și pace!
Așa că discutăm și încercăm să înțelegem ce putem.
Discuțiile se reduc la supraviețuire, nu la trai.
Ăsta nu e trai.
Fii harnic, fii fericit și bucură-te de viața din Wayward Pines.
Pa!
Luce, unde-ai fost?
Tu ai fost ăla.
Ce? Ce tot spui, Lucy?
Tu i-ai spus! Dacă-i spuneam și eu despre tine?
- Ce să-i spui? - Te urăsc!
NOI SUNTEM VIITORUL
Subtitrarea: Adrian Bădițoiu