Je rok 4032.
Lidé zničili životní prostředí, což vytvořilo
evoluční anomálie, takzvané aničky…
…jež vládnou Zemi.
Jeden člověk katastrofu předvídal.
Vytvořil pro lidstvo archu
a vybral hrstku, která spala 2 000 let, aby zabránil vyhynutí lidstva.
Obklopeni horami a chráněni elektrickým plotem
dělají poslední lidé žijící na Zemi vše,
co je v jejich silách, aby přežili ve městě jménem Wayward Pines.
V minulých dílech jste viděli…
Pilcher vyslal za plot
tucet nomádů, každého jiným směrem. Vrátil se jenom Adam.
Jsou pryč.
Tohle je výjimečná příležitost.
Aničky ustoupily, takže můžeme pracovat bez obav.
Chci jet s vámi. Pomoz mi najít mého syna.
Ale kdykoli mi jedna věc přijde skoro rozumná,
objeví se dvě další, které mi žádný smysl nedávají.
Každý člen naší komunity má povinnost
zajistit budoucnost lidské rasy.
Lucy má na výběr.
Vlastně nemá, Rebecco.
Nechci být máma.
Pomoz mi se svou sestrou, Franku.
Řekls jí to.
Aničky odešly, doktore.
Máme šanci zajistit si budoucnost
- a vytvořit novou cestu. - Podceňujete je.
Nechoď do práce.
Promiň, musím.
Měli bychom někam jet. Na Galapágy, Machu Picchu.
To myslíš vážně?
Jo. Jsou to skutečný místa.
Ta místa jsou velmi daleko.
Theo, co třeba pláž?
Havaj?
Zlato, pojedeme na Havaj.
Najdeš mi odhady pro projekt Peterson?
Promiň, měl jsem dát všechno Alexovi.
Cože? Alexovi? Ne, ten nemá aktuální informace.
Myslím, že použijou jeho návrh.
Takže mi ukradnou můj projekt?
Mrzí mě to.
Vše odlož, chci hned celý tým v konferenčním hovoru.
U tebe v kanclu je nějaký muž. Nechtěl čekat na recepci.
Rebecca Yedlinová?
David Pilcher.
To je park Piers?
Otec mě tam brával plachtit.
- Pane Pilchnere… - Pilchere.
- Jistě. - Možná znáte mou knihu.
Nadcházející krize, lidská adaptace na environmentální tlak?
Proč jste tady?
Ano, jistě.
Chtěl bych, abyste zvážila ambiciózní projekt,
který se zapíše do historie.
A jaká budova by to byla?
Povím vám to u večeře.
Montrachet.
Nejušlechtilejší bílé z burgundských vín.
Kalifornské Chardonnay je cítit už od otevření lahve.
Okamžité uspokojení pro americké patro.
Mělo by jít o to, co stárne…
…co přetrvá.
Má diplomka z Harvardu.
Neviděla jsem ji už léta. A vám přišel váš titul špatný.
Kde jste to vzal?
Obklopuji se lidmi,
kteří mi umí sehnat, co chci.
Je to působivá práce.
Jste fanynka Henryho Clubba.
Kvůli němu jsem architektka.
V roce 1856
- postavil osídlení jménem… - Octagon City. Ano, já vím.
A selhalo.
Ano.
Co kdybychom měli druhou šanci?
Začít znovu…
…s malou, osvícenou komunitou,
která by postupem času rostla,
až by z ní byla ta nejdůležitější a nejvýznamnější komunita,
jakou kdy svět zažil?
Chtěla byste toho být součástí, že?
- To asi každý. - Divila byste se.
Věřím, že se blíží potopa, Rebecco.
Všechno začne nanovo.
Potřebujeme archu. A vy ji musíte navrhnout.
- To, co navrhujete, zní… - Šíleně. Ano, já vím.
Musíte si zvyknout, že se na vás lidé dívají jako na blázna,
falešného proroka.
Každého by to tížilo.
Ale když něčemu skutečně věříte,
bojujete za to.
Chtěla jsem říct, že to, co navrhujete, zní draze.
Zaplatím, co bude třeba.
Jsem připravený použít celé své jmění.
Hledám snílky, jako jsem já.
Jste snílek, Rebecco?
Chtěla byste mít možnost…
…postavit město, o jehož vybudování jste vždy snila?
Odkaz, jemuž se nic nevyrovná.
MĚSTEČKO PINES
Už tam jedou.
- Uzavřete Hlavní. - Rozkaz.
- Nikdo to nesmí vidět. - Ano.
Jak se sem dostala?
- Jsou tu i další? - Zatím nevíme.
Proč neútočí?
Zabijeme ji a prohledáme město.
Pohyb!
Zabijeme ji?
To bychom neměli, je jiná než ostatní.
Podívej.
Nikdy dřív jsme samici neviděli.
Je to město.
A má Hlavní ulici.
HLAVNÍ ULICE
- To je Pivnice? - Jo.
Tak už vím, proč jsi ve čtyři ráno vzhůru.
Kvůli Pivnicím.
Má to lidem přinášet štěstí.
Ty se staráš o vnitřek, já o venek.
Oba měníme svět.
Asi mám trochu starosti.
Proč?
Nakráčel do tvého kanclu s úžasnou příležitostí,
obří provizí a chce…
abys postavila Mayberry. Nedává mi to smysl.
Nechci, aby se ti něco stalo.
Oba víme, že utopie nemůže existovat.
Mohl bys prosím jít? Chci pracovat.
Ahoj, Franku.
Cítíš tu lásku? Zmlátils tu aničku.
Vlastně to bylo spíš…
Zajímají se o tebe všechny holky ze školy.
Co je tady, je zvláštně pasivní.
Nemá žádné známky podvýživy a rentgen vypadá normálně.
Ale teprve začínáme.
Chtěli jsme počkat, až vyprchají účinky
trankvilizéru, co jste jí dali, než uděláme krevní testy.
Co je tady, naše ostatní aničky se uklidnily.
Ale podívejte.
Co je to?
Nevíme jistě.
Není to vrozené ani to nevypadá jako jizvy z boje,
které mají někteří samci.
Možná je to něco antropologického.
Antropologického?
Není to ztracený kmen, ale zvířata.
Znovu projdu Pilcherův výzkum.
Ale o samicích tam toho moc není, že?
Aničky, které v Den invaze vnikly dovnitř, byly všechno samci.
A věděli jsme, že existují i samice a že se stejně jako u každého druhu liší.
Jen zatím nevíme jak.
Možná odhalím něco, co nám pomůže.
Porozumět jim?
Zabít je.
Jednou provždy.
Dál mě informuj.
Margaret to všechno zvládá dobře.
Margaret? Dal jsi jí jméno?
Dávám je všem.
Ten velký je Dennis.
Byl to tyran.
Pak Max, taky tyran.
- Nesnášel střední. - Já taky.
Moje bývalka na mě vždy jen zírala, když jsem se omluvil.
Proto Margaret.
Promiň, Margaret.
Všechno jsme prohledali, ale další jsme nenašli.
- Dobře. A co plot? - Je zajištěný.
Tak mi vysvětli, jak mohla anička skončit
- na kolotoči na Hlavní? - Možná tu je už dlouho.
Je klidná, takže nám unikla.
Možná přišla při odjezdu průzkumníků.
- Nebo jí někdo pomohl. - Kdo by to dělal?
Prošetři to.
Můžeš jim pomoct se vzorky vody, jestli to není problém.
Nemáš po ruce lopatu? Můžu vám pomoct vykopat hroby.
Proto ses vrátil?
Abys kázal o konci světa?
Nikdo z nás tady umřít nechce.
Až přijdou,
nesejde na tom.
Borovice se dožívají i více než 5 000 let.
Je hrozné přežít všechno kolem, co?
Příroda je v tomhle krutá.
Nevrátím se, CJi.
Nevíme jistě, že aničky odešly. Měla by ses vrátit do bezpečí.
Už jsem se rozhodla. Zůstanu tu.
Uvnitř je bezpečněji.
Ben je tady venku.
Znovu ho už neopustím. Pořád jsem jeho matka.
Nepotřebuju tvou ochranu.
Možná budeš muset říct totéž jemu.
Kvůli tomu muži je celá má rodina mrtvá.
Ano. Ale taky jsi díky němu stále naživu.
Jste v Idahu poprvé?
Jo, je tu krásně.
Už jen kousek.
Tady vybudujeme náš zítřek.
Všechny ty stromy musíme bohužel pokácet, až na borovice.
Ty jsou dlouhověké.
Vždyť už tu město je.
Ne na dlouho.
Chci vám představit zbytek týmu.
Přátelé…
Tohle je naše architektka, Rebecca.
- Ahoj. - Ahoj, jsem Megan.
Vaše plány se mi moc líbí. To, jak jste umístila auta a garáže
za domy, je opravdu elegantní.
Všechno je tak blízko, že ani není třeba jezdit autem.
Je to tak očividný způsob, jak podpořit socializaci.
Ale stejně… Smekám.
Děkuju.
Základnu postavíme tamhle?
Vlastně jsme už začali.
Je na druhé straně hor.
Ale budete mít dost času ji prozkoumat po večeři.
McConigles ZMRZLINA A KARAMEL
- Ahoj, Jasone. - Rebecco, možná jsi slyšela,
že anička na Hlavní byla jediná.
- To je dobře. - Navrhlas to tu.
Potřebuji tvou pomoc. Je mou prací udržet město v bezpečí.
- Určitě je plot neproniknutelný? - Je zajištěný.
- Co když se mýlíš? - Pak je po nás.
Problém nejsou moje návrhy, Jasone.
Jak to jde doma?
Fajn.
Dobře.
Určitě jsi mu vše řekla.
Není dobré mít tajemství, Rebecco.
Salon krásy
WAYWARDPINESKÁ AKADEMIE
Rád bych to přesunul na jindy.
Máš skříňku číslo čtyři. Rozmnožovací pokoj devět.
Jsou v těch pokojích kamery?
Jsou tam kamery.
Rozmnožovací pokoj devět.
Zajištění budoucnosti lidské rasy
- Ahoj, Franku. - Ahoj, Meadow.
Lehneme si na postel nebo tak?
Jo. Dobře.
Víš, Franku,
nejspíš to půjde líp, když si sundáme župany.
Jo. Jasně.
Dobře.
Zapomněl jsem celý ten…
Vím, že to začíná u „K“, pak je myslím… „J“.
Je to tamhle.
Dobře, jasně.
Tak začneme s „K“.
Promiň.
- Promiň. - Jsi v pohodě?
Jo, jen trochu nervózní.
Můžeme jít rovnou na věc, jestli chceš.
Ne. Víš, je to tímhle pokojem.
Jo, zkusím to.
Zapomeň na to.
Co je?
Chápu to, jasný? Nelíbím se ti.
Ne, teda, počkej. Tím to není.
A čím to je?
Máš pravdu. Nehodíme se k sobě.
Mám radši blondýnky.
Možná se nehodíš k nikomu.
Neboj se, povím jim to.
Je tu?
Ano, je.
Ale má hodně práce.
A bohužel teď neobjednané pacienty nepřijímáme.
Chtěl jste mě vidět?
Prý jste jednoho toho tvora chytili uprostřed města.
Ano. Máme ji v laborce.
- Pořád žije? - Ano.
Řekla jste „ji“. Jak to víte?
Na to není třeba být gynekolog, doktore.
Máte tu laboratoř?
Ano, v horách.
Studovali jsme samce, ale tohle je velká příležitost.
Samici jsme ještě nechytili. Žádnou jsme ani neviděli.
Myslím, že trochu víc doleva.
Kdo váš vědecký tým vede?
Ještě jsem totiž nepotkal nikoho
- s patřičnou kvalifikací. - Tu nemáte ani vy.
Leda byste byl i veterinář.
Potřebujete někoho, kdo chápe protokoly a lékařskou etiku.
Pokud to nejsou ta stará pravidla, kterých se Wayward Pines zprostilo.
Plno věcí jsme s radostí nechali v minulosti.
Ale v tomto případě by stará pravidla měla platit.
Výborně. Tak mi dejte výzkum na starost.
- Potřebujete někoho kvalifikovaného. - To bych mohla.
Když to podpořím a projde to, možná někoho naštvete.
Bezva.
Řekněte, kdy chcete začít, a já vás představím týmu.
Doktore Yedline, pojďte dál, prosím.
Chceme zrovna odebrat vzorek mozkomíšního moku.
Chcete se dívat?
Proč není uspaná?
Zkoumáme i reakci na bolest.
Abychom zjistili, jestli je tak můžeme zastrašit.
Můžete ji monitorovat, ale to je celé.
Doktor Yedlin se přidá k tvému týmu, Megan.
Vlastně ho povedu.
Ví o tom Jason?
Jason s tím souhlasí.
A doktor Yedlin je prvotřídní chirurg, který získal mnoho cen a stipendií.
V zájmu města toho musíme zjistit co možná nejvíc a co nejrychleji.
Nechám vás pracovat.
Prvotřídní chirurg a prvotřídní hypnoterapeutka
si jistě mají co říct.
- Promiňte, hypnoterapeutka? - Kdysi dávno.
Od té doby jsem dokončila mnoho let studia a výzkumu.
Přijdu zítra ráno. Připravíme řádné protokoly.
Báječně. Těším se na to.
Udělej to.
Zaprvé
chci říct, jak jsem nadšený ze vší práce, kterou jste odvedla.
Když jsme se sešli poprvé, řekla jste,
že chcete svět zničit a začít od začátku.
Věřte mi…
…jste na nejlepší cestě.
Vaše návrhy jsou úžasné.
Děkuji, Davide.
Děkuji.
Musím se k něčemu přiznat.
Je důležité, abyste pochopila plný rozsah našich plánů.
Dobře. Skvěle.
Výstavba návrhů, které jste připravila,
začne až za nějakou dobu.
Myslíte za rok?
Za pět let?
Tohle víno, Nerello,
je z Etny.
Je to mé oblíbené víno. Roste na úbočí sopky.
Ale díky čemu je to víno tak výjimečné?
Díky hroznům, vinařům, nebo… podnebí?
Ne, díky půdě.
Je výsledkem desítek, stovek výbuchů za tisíce let,
které neustále přetvářely chemické a minerální složení půdy.
A i přes všechen ten neklid a otřesy,
po té zkáze a ničení,
nám příroda dala… krásný a vynikající dar.
Načasování a lokace…
…byly zásadní.
Další katastrofální pohroma… je už za dveřmi.
A naše přežití zajistíme jen tak,
že se za tuhle událost katapultujeme.
Vybraná skupina… dobrovolníků,
kteří všichni věří,
bude umístěna do kryogenních komor přímo v tomhle zařízení.
Budeme tu spát
dva tisíce let.
Všechny algoritmy nám říkají, že až se probereme, hrozba bude zažehnána.
Pak vytvoříme naši utopii.
Vaši utopii.
Země… bude připravená začít znovu.
Rebecco,
jistě k tomu všemu máte stovky,
ba přímo tisíce otázek.
Moc rádi vám osvětlíme detaily,
ale… myslel jsem, že bychom vám v tuto chvíli
měli říct pravdu.
Doufám, že se ke mně připojíte a společně s námi
budete zrození tohoto nového světa sledovat.
Já…
Tohle… se těžko vstřebává.
Samozřejmě jsem poctěna, že jsem toho součástí.
A nemůžu se dočkat.
A tohle je…
Je to velmi odvážný a úžasný plán.
Tak jak to všechno šlo?
Nemůžu.
Bec, pověz mi to.
Co kdybys udělal chybu v úsudku? Co kdyby, prostě mě vyslechni,
co kdybys udělal chybu
a nedokázal se z ní dostat?
Nemyslí to vážně, co?
Kéž by.
Bál jsem se, že to tak skončí.
Kéž bych se do toho vůbec nezapojila. Přijde mi, že jsem selhala.
Neselhala jsi. Prostě jim řekni, že končíš.
Pokud po tobě půjdou, postarám se o to.
Nemocnice.
Musím se vrátit.
Zvládneme to. Opravdu.
V noci se mi zdál sen.
Vrátila jsem se,
vešla jsem do domu a byl tam Ben.
Vběhl mi do náruče a…
Ethan se dost zlobil, ale byl rád, že jsem doma.
Uvnitř toho plotu už pro mě nic není.
Thereso.
Neměla jsi jet za ním.
Mohl jsem se o tebe postarat, ale tys skončila tady.
Ty i Ben.
A já musel za vámi.
Co to říkáš, Adame?
Chtěl jsem Ethana z cesty.
Vím, že to bylo špatný. Nečekám, že mi odpustíš.
Omlouvám se.
Byl jsem v rozmnožovacím pokoji s Meadow.
Skončil jsem u „L“.
Nelíbilo se mi to.
To se stává.
Meadow, Ashley.
Prostě se mi to nelíbilo.
Ne, teda, prostě vás…
Pošlou vás tam a musíte si pamatovat všechny ty kroky.
Myslíte si, že jsem prostě nějaký kroky zapomněl?
Teda, nevím, jestli je…
Myslíš, že jsi gay?
Ne.
Ne, to nejsem.
Ani nevím, co to znamená.
To slovo označuje některé lidi.
Nikdo to s tebou neprobíral?
- A co? - Přitažlivost ke stejnému pohlaví.
Pane doktore, prosím.
Není s tebou nic špatně.
Musím jim něco říct, musíte mi nějak pomoct.
Nemůžete mi dát nějaký prášek nebo mě léčit?
- Jen klid. - Ne, prosím!
Prosím…
Řeknete jim, že to příště udělám,
že si zapamatuju kroky a udělám to.
- Nic nepotřebuješ. - Jsou pravidla.
Musím se rozmnožit. Je to moje nádherná povinnost.
Ale jestli jsem nemocný a oni zjistí, že to nedokážu…
…zabijou mě.
To nedovolím.
Rebecco?
Řekni mu to.
Proč tu jste?
Řekni mu to.
Já a Xander jsme svoji.
Je to můj manžel.
Unesli mě
a uspali.
Když jsem se probudila, nebyls tu. Byla jsem na to sama.
Netušila jsem, co si o tomhle místě myslet,
jak tu přežít.
Měla jsem tě za mrtvého.
Tak sis vzala jeho?
- Párují lidi, my ne… - Vy mlčte.
Jak dlouho?
Jeden rok.
Ale už šest měsíců spolu nejsme.
Kriste.
Theo, zkus to prosím pochopit.
A co?
Že ses vdala za jiného, zatímco jsem byl nanuk?
Nebo žes mi od probuzení lhala?
Nelhala jsem. Jen jsem tě nechtěla zahltit.
Ale zatáhlas mě do postele, kdes byla s ním.
Není to její vina.
Theo!
Bože. Jsi v pořádku?
Takže tady se schováváš.
Neskočíš dolů, že ne?
Fakt vtipný.
Přemýšlíš někdy, co tam je?
Neustále.
Říkají, ať na to nemyslíme.
A já se o to snažím.
Ale občas to vidím ve snech.
Tam nám nikdo neříká, jak máme žít.
Tam nestrávím zbytek života tím, že budu lidem umývat vlasy.
Aspoň máš práci.
Mně pořád nic nedali.
Máš kliku.
O tom pochybuju.
- Mrzí mě to, Lucy. - Já vím.
Mám to teď fakt těžký.
Ochráním tě, Franku.
Jsi má mladší ségra.
Já mám chránit tebe.
Ochráním tě.
Děkuju.
NEBEZPEČÍ UDRŽUJTE SI ODSTUP
Neboj se, teď už žádné testy.
Stejně nám nic nového neukázaly.
A zítra ráno asi uvidíme,
jaká překvapení si jistý muž pro nás obě nachystal.
Neměli jsme se setkat.
Vědělas to?
Pilcher myslel, že se probereme
a ano, vy byste někdy existovali, ale už byste byli pryč.
A Země by znovu patřila nám.
Pamatuju si, jak jsem se probrala v nemocnici…
…poté, co jste na mě zaútočili…
…pošlapali mě
a nechali zemřít.
Než můj manžel zemřel…
…pokusil se mě dát zase dohromady.
Chybí mi.
Vidíš, občas pořád ještě něco cítím.
Proč s tebou vůbec mluvím? Ty mi přece nerozumíš.
Jsi jen zvíře.
Viď, Margaret?
Můžu odejít.
Ne, to je dobrý.
Vzpomínala jsem na den, kdy se narodil Ben.
Jak přišel na svět…
…s křikem.
A podíval se přímo na mě…
…a tou svojí maličkou…
…dlaní mě praštil přímo do tváře.
První věc, co udělal.
Nemůžu přestat myslet na to,
jak tu byl sám a jak moc se bál.
Žádná matka by neměla přežít své dítě.
Vím, proč se nechceš vrátit do města.
Přišla jsi sem zemřít. Taky jsem si tím prošel.
Každý den jsem si říkal: „A je to, takhle to skončí.“
Ale smířil jsem se s tím.
Už nemám žádné otázky.
Řekl jsem vše, co jsem při návratu říct měl.
Jen chci, abys mi odpustila.
Všichni v tom jedeme spolu.
Můžu s tebou mluvit, to dokážu.
Ale nikdy ti nedokážu odpustit.
Rebecca Yedlinová.
Dobrý den. Jsem Xander.
OSOBNÍ MAJETEK
Musíte jít se mnou.
Nechápu to.
Já vím.
Je to celé velmi matoucí.
Během bouřky jste upadla do bezvědomí.
Brzy to celé bude dávat smysl. Přísahám.
Krásné město, že?
McConigles ZMRZLINA A KARAMEL
Ne.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová