Det er år 4032.
Menneskehetens ødeleggelser av miljøet
har skapt evolusjonære avvik, kjent som abbies,
som regjerer over jorden.
En mann så katastrofen komme. Han skapte en ark for menneskeheten
og valgte ut noen få til å sove i 2000 år,
og trosse menneskehetens utryddelse.
Omringet av fjell og beskyttet av elektriske gjerder
gjør de siste gjenlevende menneskene på jorden
sitt beste for å overleve i en by ved navn Wayward Pines.
Tidligere på Wayward Pines...
Vi skal beskytte innhøsterne.
Hva med abbiene?
Vi har aldri brukt ild mot dem før.
Vet ikke hva de forstår av det.
I kveld lærer de.
Bruk flammekasterne.
Endelig kommet til byen.
Pilcher sendte et dusin nomader forbi gjerdet
og Adam er den eneste som kom tilbake.
Du visste det hele tiden, du jobbet sammen med Pilcher.
-Jeg vil avslutte det. -Det er gjort,
Adam.
Familien min er borte på grunn av deg.
Si det til ham.
Xander og jeg er gift, han er mannen min.
Jeg hørte at du tok en av de skapningene midt i byen.
Det er den første kvinnen vi har sett.
Som enhver art, er de forskjellig.
De er ikke kun dumme dyr. Det er en metode for dem
hvis du overlever lenge nok lærer du det.
Vi ryddet dalen, sir.
Vi begynner bakkesøket for å bekrefte at området er sikret.
Området er sikret. Vi kan begynne og sette opp gjerdet.
Vi bør få et barn.
Du og jeg.
Virkelig?
Dere er klare til å gjøre det? Med meg?
Vi har oppmuntret den første generasjonen
til å formere seg med entusiasme.
Jeg tror vi er klare til å lage et eksempel.
En sønn vi kan lede.
Eller en datter.
Eller en sønn.
Begge deler.
Fire av hver.
Hva er i veien?
Ingenting.
Bare mye å tenke på, det samme som deg.
Det er bra å ha håpet.
-Vi klarer oss fint. -Og byen?
Problemet med rust og vannledning er fortsatt her, og...
Jeg snakker om oss, Kerry.
Vi utgjør et bra team.
Jeg visste du var den rette.
Hva blir det til?
Jeg prøvde ølet ditt, som er motbydelig.
Hele sellerisaftgreia, jeg vet ikke hva det er, så...
Valget er ditt.
Hva med det?
Destillert av rent vann fra Kentucky. Virkelig?
Hvor fikk du tak i dette?
Var det Hassler som hadde det med?
Det er et veldig bra merke.
Dessverre er det som er inni noe vi brygget i skogen for to uker siden.
Beklager.
-Vet du hva dette stedet trenger? -Hva da?
En egen fyllik.
Jobben er ledig.
Jeg så etter deg, Theo.
Jeg gjorde alt jeg kunne for å finne deg.
Jeg er her fordi jeg vet du har spørsmål.
Jeg er lei av hemmeligheter.
Har du prøvd å få barn?
Opp, alle sammen, vi må dra nå!
La alt være igjen, vi har ikke tid.
-Herregud! -Kom igjen!
Nå!
Hjelp oss!
Theresa.
Hør etter, Wayward Pines innbyggere, alle funksjonsfriske menn,
meld dere på brannstasjonen straks.
VELKOMMEN TIL WAYWARD PINES HVOR PARADIS ER HJEM
La det være, kom igjen nå.
Avlingene, de brenner.
-Brenner, hvordan? -Vet ikke hva som hendte.
-Vi drar ut dit. -Hvem drar ut dit?
Alle som kan.
Vi må til sykehuset.
Jeg møter dere der, ser hva jeg kan gjøre.
Du bør dra.
Dr. Yedlin, vi trenger hjelp, kan du bli med meg nå?
De er tilbake, eller hva?
Vi har sett noen av dem der ute, ja.
Hvorfor sender du sivile?
Soldater til å bekjempe abbier, sivile til å bekjempe ilden.
Det er ikke det samme.
De dør på samme måte.
Skal vi bare la avlingen brenne opp?
Mister vi maten er vi alle døde.
Hva med utforskerne, CJ, bilene?
Vi mistet kontakten for fem minutter siden.
Vi trenger deg på sykehuset nå.
Hør etter, borgere av Wayward Pines, alle friske menn
meld dere på brannstasjonen nå.
Vi burde tenke på...
-Skal du dra dit ut? -Vi trenger våpen.
-For å kjempe mot dem? -Nei, for å forsvare oss,
mot det som er der ute.
Kan du få oss inn?
Fjellet? Xander.
Jeg prøver ikke å trekke deg inn i noe igjen.
Jeg prøver bare å unngå et blodbad.
Jeg har jobbet sammen med Jason, jeg stoler ikke på ham.
Mister vi avlingene, mister vi alt!
Vi må slukke dette, få slangene hit bort.
Ned.
Har tape, gasbind, saltløsning... Operasjonsstuen er klar.
De ba oss forberede oss på 20 pasienter.
Venter vi 20 pasienter samtidig?
Vi vil trenge fler, hent inn fler.
-Mer enn 20? -Vi har ikke merker.
Hva?
Sorteringsmerker, finn penner, vi skriver på armene deres.
Hei, alle sammen.
Slutt.
Hør på meg.
Jeg sorterer dem når de kommer, og jeg fordeler dem.
Bokstaver for hver farge. G er grønn. Grønn er overfladisk.
Gul kan vente, rød er øyeblikkelig, svart er død.
Ikke la dem vurdere selv. Hør på meg og vær rolige.
Jeg vil du skal vite hvor alt er, nå.
Jeg vil ikke måtte hente forsyninger
når jeg holder på med en asistoli på bordet mitt.
Vi vil gi best mulig pleie og gjøre vårt aller beste.
Du klarer dette.
Kom hit.
Kan jeg bare få si at det ikke finnes andre...
Hold kjeft, Oscar.
Ja, sir.
Mere sug.
Du syr ham bare igjen.
Neste!
Han er borte.
Dette er bitemerker.
Det kommer flere!
Flytt dere! Vi trenger flere bårer her ute!
Det går bra.
Abbiene kom først til avlingene.
Jeg prøvde å hjelpe henne.
Gul. Stans blødningen i skulderen hans.
Hun er hypersensitiv, er takykardisk.
Gi henne intravenøs væske.
Episone. To gram.
Vi tok nettopp den siste posen. Jeg sjekket.
-Er du sikker? -Ja.
Ok, pust.
Sakte.
De vitale verdiene synker.
Theresa, du heter Theresa, sant?
Se på meg, jeg heter Theo, Du må se på meg nå.
Du har en punktert lunge og det fører til pustevansker.
Dr. Yedlin!
Vi får deg gjennom dette, jeg drar ikke fra deg.
-Dr. Yedlin. -Ja.
Jeg trenger hjelp.
Sakte, pust inn og ut.
Inn, ut, bra, jeg drar ikke fra deg.
Se her.
Jeg må sette dette i brystet ditt,
det vil gjøre vondt, men du får puste igjen.
Er du klar?
Dr. Yedlin.
Dr. Yedlin!
Hvorfor prioriterer vi ikke førstegenerasjons pasienter?
De gjør det hvis de er døende.
-Klem fast lårbensarterien. -Jeg finner den ikke.
Spenn den på.
Jeg prøver, men det er for mye blod. Dr. Yedlin, du må nok gjøre dette.
Jeg kan ikke, jeg har hånden i en pasient akkurat nå.
Du får det til.
Press hardt på låret og la fingrene finne blodåren.
Grav fingrene inn.
Jeg tror jeg fant den.
Ta inn spennen, ikke ta ut fingrene før den er helt spent fast.
Jeg har den.
Pulsen hans går ned.
Ingen kunne forutsett det som skjedde i kveld.
Jeg skulle ha forutsett det.
At åkrene brant?
Hvordan kunne du vite det?
Det er en umulig situasjon.
Hvis jeg ikke kan stole på instinktene mine,
eller på det Pilcher lærte meg, hvilken nytte har jeg da?
Vi skulle ha vært bedre forberedt.
Du forberedte oss.
Ved å plante dem først.
Vi kan ikke dyrke noe i Wayward Pines.
Hvorfor, Kerry?
Hva feiler jorden her?
Hvorfor tenkte ikke Pilcher på det?
Hva gjorde vi mot det?
Og hva sier det hvis vi må dø
for å skaffe mat?
Hvem faen er du?
Jeg trodde at du var mannen som skulle lede denne byen.
Opplært av Pilcher for å føre menneskeheten til en ny generasjon...
Kerry.
men det er ikke den personen jeg ser foran meg nå.
Jeg ser kun svakhet.
Og frykt.
Er du den fødte leder?
Ja.
Oppfør deg slik da.
Ikke la dem se deg i tvil,
selv om du faktisk er det.
Dr. Yedlin, hei.
Jeg var ute med brannmennene.
En av dem fikk en del av meg.
Hvordan går det med kjeven?
Det gjør vondt å smile.
Var det poenget?
Et av dem.
Kona di er på kontoret ditt.
Hun reddet noen liv i kveld også.
Men hun får fortelle deg om det.
Siden alt har kommet fram nå.
Den første er gratis, men den neste vil koste deg.
Har du fortsatt følelser for ham?
Vårt ekteskap var først slik som alle anre i Wayward Pines.
Det var regler og overvåkning,
vi var kun cellekamerater.
Jeg valgte deg før noe skjedde.
Dr. Yedlin, vi trenger deg.
Det er ikke et svar, Rebecca.
Ok, ikke rør deg for mye.
Er du en lege?
Reservelege, ja.
Tidligere i kveld ba dr. Yedlin meg om å
utføre en femurarterielukking.
-Theresa. -Hvem?
Theresa Burke.
Du bør hvile.
Er hun død?
Jeg kan ikke meddele det.
Er hun...
Si det.
Jeg trenger det... Du må være i slekt med henne.
Abbiene hadde enhver person med en slange som mål.
Målet deres var å sikre at vi ikke fikk reddet avlingene.
Sier du at abbiene visste hva mennene gjorde
og gikk etter dem?
Det var sikkert veldig forvirrende der ute, Mario.
-I mørket, i kampens hete... -Jeg vet hva jeg så, ma'am.
Jeg så mennene mine dø.
Hvor mange tropper har vi igjen?
Vi mistet halvparten av mennene, sir. Vi har færre enn 20 soldater igjen.
Kanskje vi skulle revurdere
rekrutteringen av så mange fra første generasjon.
Vi rekrutterer flere av dem.
Det er en ære å tjene mot en virkelig fiende.
Den virkelige fienden har allerede gjort det de kom for å gjøre.
Angripe matkilden vår.
Beklager, det høres ut som om abbiene hadde en plan.
De tente på i hjørnene så det skulle spre seg raskere.
Abbiene har aldri brukt ild som våpen før.
Ikke på alle de årene vi har vært her.
Helt til vi brukte det mot dem for å høste avlingen.
Vi lærte dem det.
I kveld har de lært.
Slutt å snakke om dem som om de er menneskelige.
Da åkrene brant, var Margaret rolig,
men mennene på laben ble veldig aggressive,
som om de visste hva som skjedde.
-Så hvis de hadde en plan... -De hadde ingen plan!
Fortell meg om avlingen.
Flammen tok plantene ved roten.
Jorden er ødelagt.
Det vil ta måneder å plante på nytt, hvis abbiene engang lar oss gjøre det.
Vi har bare den maten som er på lageret nå.
Nei, plant noe som vokser raskt.
-Det kommer ikke til å virke. -Hva sier du egentlig?
Vi vil sulte i hjel.
Hvert menneske sulter i hjel.
Hvor lenge?
Hvis ingenting endrer seg,
mindre enn seks uker.
I dag sørger vi over tapet av 35 innbyggere i byen.
35 medlemmer av vår art.
Det er enkelt.
Det er enkelt å våkne opp om morgenen og glemme hvem vi er.
Det er enkelt å glemme at det ikke er noen nye sjanser
for menneskeheten.
At dette er alt.
Vi er det som er igjen.
Jeg ble fortalt at folk brukte å fortelle historier.
Historier som sier at menneskeheten begynte med kun to mennesker,
en mann og en kvinne.
Nå er vi 1178.
Så i dag tror jeg at om vi kunne vokse fra to,
så kan vi komme oss videre.
Vi er menneskehetens håp.
Vi vil overleve.
For de tapte,
og for fremtiden.
Presenter gevær!
Legg an... sikt... skyt.
-Vær så god. -Takk.
Karer, Wayward Pine?
Vi samler våpnene
som ble rekvirert fra arsenalet i går kveld.
Jeg trenger ditt.
Rekvirert?
Nei, jeg vet ikke hva du snakker om.
Vent litt.
Du mener, de som vi brukte for å redde dere.
Mener du de våpnene?
Ja, jeg har et sånt.
Jeg finner vel ikke ut at du har beholdt noe til deg selv?
Nei, vi har ikke mat.
Abbiene drepte noen dusin folk.
Vi kan ikke ha innbyggere som er i stand til å forsvare seg, kan vi vel?
Det er oppgaven din.
Gjør det flott, forresten.
Gjennomsøk stedet, hvis du vil.
Du får ha en fin dag.
De skjortene.
Jeg syntes alltid at de hadde en rar farge.
Brun.
Ja, ikke alle førstegenerasjonsfolk er helt oppdatert på egen historie.
Ikke diskuter fortiden, og alt det der.
Jeg kan historie.
Jeg kan din historie.
Kastet ut av marinen, dop-langer som fikk en ny sjanse,
Pilcher valgte oss alle av en grunn.
Din var at du er ressurssterk.
Men, istedet for å bruke ressursene til å sikre
overlevelse for arten vår,
bruker du dem til egen hjelp.
Hvordan går forretningene?
Vet du hvor jeg finner noen piller, liten ekstra rasjon?
Folk er redde for det med mat,
så jeg er sikker på at det blir bra overskudd.
Jeg vet hvem du var tidligere.
Og historie, det gjentar seg.
Dr. Yedlin. Hvordan er det med de skadde?
Fem er kritiske, tre ble skrevet ut i dag.
Du får snart et større problem, og det er medisinen.
Steroider, antibiotika, vi har veldig lite av det.
Ser ut som Herren din Pilcher ikke tok med nok,
han gjorde det heller ikke slik at vi kan lage legemidler.
Jeg kan sikkert lage en syntetisk
svært grunnleggende form for antibiotika i labben...
Pilcher trodde vi skulle behandle
ting som ørebetennelse og streptokokker,
han trodde aldri at vi ville få så mange krigsskader
eller at vi ville bruke medisinen så raskt.
Hva forventet han?
Hvor lite forsyninger?
Det er ikke en overdrivelse å si at
snart kan folk dø av bihulebetennelse.
Stivkrampe sikkert.
Og hvis en influensa kommer, ville det hatt en ødeleggende virkning.
Matkrisen, vi må finne en vei fremover.
En måte å overleve mangelen på.
Nå som abbiene er borte.
Jeg er redd det ikke stemmer lenger, sir.
De siste to timene har abbiene
kommet inn i dalen igjen, på utsiden av gjerdet.
Bortimot 100 i vårt område, rett utenfor grensen.
De har lært fra oss.
De har lært at åkrene var viktige,
de har lært å bruke ild, de etterlignet en tilbaketrekning
kom på oss i bakholdsangrep og nå prøver de å stenge oss inne.
Bakholdsangrep, tilbaketrekning, er sånt disse tingene ikke forstår.
Det distraherer oss fra problemene som vi har fra før.
Når skal du forstå at dette er problemet?
Og hva da, dr. Yedlin? Abbiene skal arve jorden?
Du er her som lege, ikke en strategirådgiver,
det bør du huske.
Hvordan skal vi overleve?
-Jeg ventet Pilcher. -Han er opptatt, han sendte meg.
Ikke bekymre deg, jeg gikk og jeg ble ikke forfulgt.
Ville du visst det?
Han sa det er gjort, og det stemmer.
Ethan blir ikke et problem for deg eller oss.
Han hører fremtiden til.
Og hun er din. Du kan få livet du alltid har ønsket deg.
Jeg hørte at du ville avslutte det. Hvorfor?
Jeg trodde at du elsket henne.
Det gjør det ikke rett.
STENGT ÅPEN
Hva feiler det deg?
Du må hjelpe meg der ute.
Jeg så at du gikk til bakgaten.
Jason har allerede kastet deg utenfor gjerdet en gang.
Becca.
Våpnene, jeg forstår og jeg hjalp deg med det.
Men hvis du beholdt noe, eller hvis du stjal flere piller...
Epler.
Unnskyld meg.
Jeg gav dem epler.
Dylan og kona har tre små barn,
og jeg tenkte at de trengte mer mat fra butikken, mer enn meg.
Jeg holder hodet nede.
Hvis verden går mot slutten, vil jeg gå sterkt ut.
Vi tok ikke feil,
Becca.
Jeg vet at vi hadde problemer, men
det var gode stunder også.
Det vet du.
Folk forandrer seg.
Hva de vil ha og hva de trenger, kan endre seg.
De vil ikke at vi skal være menneskelige her.
Men... det skjer.
Kanskje du kan spørre den andre mannen din,om han vet hva jeg snakker om.
Kanskje du kan fortelle meg det når jeg kommer hjem igjen.
Theresa.
Jeg beklager.
Det var ikke meningen at du skulle følge Ethan.
Jeg ville kun at vi skulle være sammen.
Jeg beklager det. At jeg ikke kunne beskytte deg.
At jeg... Jeg ikke kunne redde deg.
At jeg reddet deg.
Det går bra.
Gratulerer med dagen, vennen.
Dr. Yedlin.
Unnskyld at vi startet uten deg. Jeg vet at du har vært opptatt.
Det er fryktelig, det som hendte utenfor gjerdet.
Mange liv gikk tapt.
Nå kommer vi til å sulte i hjel.
Det gjør arbeidet vårt enda mye viktigere.
Noen fremgang?
Jeg tar en MR i henhold til de veldig spesifikke
retningslinjene for forskning som du sendte hit.
Nå når avlingen er borte og abbiene hoper seg opp utenfor,
må vi forstå hvorfor denne er så føyelig,
når de andre vil drepe oss.
Er du ikke enig?
Jo, det var derfor jeg ba deg om det.
Margaret har nøkkelen, Det mener jeg. Likevel et dyr,
selvfølgelig, men det er noe utsøkt ved henne.
Akkurat hva er det vi ser etter?
-Jeg antar at det... -Hjernevindinger i tinningen.
Avansert tanke-, problemløsings- og språksenter i hjernen vår.
Jeg har fortsatt problemer med tanken på at disse skapningene, som...
Hva er det?
Hjernevindingene i tinningen til en sjimpanse er tredelen av et menneskes.
Og hennes ser ut til å være dobbelt så stor som vår.
Tror du at hun forstår oss?
Jeg...
Jeg hare et ekstra soverom hjemme.
Jeg mener,
jeg...
Man vil jo ikke trenge seg på, jeg
tenkte bare at kanskje
jeg skulle gi deg litt privatliv.
Har du smerter noen andre steder som jeg bør vite om?
Vi var aldri i nærheten.
Jeg vil spørre deg om noe.
Du er den eneste som har sett hvordan de lever,
hvordan de beveger seg.
Har du sett at de kommuniserer i det hele tatt?
Jeg vet de er enormt voldsomme, men det ser ut som de har en hensikt.
Vi har gjort noen foreløpige tester med hunnen.
-Og for meg ser det ut som... -Hvem er hunnen?
Hvordan vet du hvem som er hunnen?
Vi har én.
Oppe i fjellabben.
Er det en hunn-abbi i denne byen?
Har håndflaten hennes et merke?
Et opphøyet merke, som et varemerke.
Si det.
Vi er vel trygge, dr. Yedlin?
sferastudios