Det er år 4032.
Menneskehetens ødeleggelser av miljøet
har skapt evolusjonære avvik, kjent som abbies,
som regjerer over jorden.
En mann så katastrofen komme. Han skapte en ark for menneskeheten
og valgte ut noen få til å sove i 2000 år,
og trosse menneskehetens utryddelse.
Omringet av fjell og beskyttet av elektriske gjerder
gjør de siste gjenlevende menneskene på jorden
sitt beste for å overleve i en by ved navn Wayward Pines.
Tidligere på Wayward Pines...
Vi samler inn våpnene vi rekvirerte
fra våpenlageret i går kveld.
Jeg vil ikke se at dere har beholdt noen selv.
Vi burde få barn.
En sønn til å lede...
Eller en datter.
Jeg vet vi har hatt våre problemer, men det har vært mye bra, også.
Kanskje du kan si det når jeg kommer hjem igjen.
De to siste timene har abbiene
kommet til dalen utenfor gjerdet igjen.
De undervurderte disse skapningene grovt.
Hjernevindingene til en sjimpanse
er omtrent en tredel av menneskets.
Hennes ser ut til å være dobbelt så stor som vår.
Vi har gjort noen innledende tester på hunnen,
-Det ser ut for meg... -Sa du hunnen.
Er det en hunn-abby i byen?
Har håndflaten hennes et merke?
Dette eksperimentet avsluttes nå.
Stopp, dreper du henne, dør vi alle sammen!
Det er ikke bare hodene deres, det er matte, og de er mange.
Det er over tusen nå.
De samles for hennes skyld, de kommer for å hente henne.
Det er det merket er til.
Hun er lederen deres.
Gode borgere av Wayward Pines, en ny dag gryr.
Vi må forene oss, og stå sammen mot fienden.
Vi lar ikke trusselen utenfor veggene våre drive oss i skjul.
BARBERER
Vi vil finne ro i den vanlige livsstilen vår.
Denne tiden vil passere.
Gå på skolen,
jobb hardere, vær lykkelige.
Nyt livet i Wayward Pines.
WAYWARD PINES AKADEMI
Dr. Yedlin, godt å se deg i dag.
-Kerry. -Dr. Yedlin, hvordan er armen din?
-Fint, takk. -Hva er neste skritt?
Siden du har funnet ut hvordan de kommuniserer?
Hun kommer ikke til å snakke med oss igjen.
Men alt du sa...
Ja, jeg bygget opp tillit. Den ble ødelagt med tre skudd.
Jeg har resultatet av undersøkelsen din.
Bare si det.
Jeg fant traumet.
Noen gamle arr, muligens fra angrepet,
kanskje etter noe annet.
Kan være endometriose, men vi har ikke utstyr til det, så...
Du vil ikke kunne bære et barn til termin.
Jeg er lei for det.
Vi skal jo liksom få barn.
Vi må få barn.
Jeg ville gjøre mitt, bidra.
Ellers hva?
Vil han gjøre så du forsvinner som de andre?
Takk, dr. Yedlin.
Jeg går innom labben når jeg har truffet Jason,
du kan fortelle om de neste trinnene i forskningen din.
Og hvis Megan gir deg noen problemer, så si meg det.
Herregud.
Hvordan skjedde det?
Koder på buret...
Hun så at vi la dem inn, og husket dem.
Hun vil tilbake til dem.
Og gjøre hva da?
Dette.
Hevn for det vi gjorde mot dem.
Begynn å lete.
Alle luftsjakter, ganger og trapperom.
Korridor tre, klar.
Korridor fire, klar.
Korridor sju, klar.
Alle etasjene er klarert. Sjekk tunnelene.
Hvor er hun?
BYGRENSE 3 KM
VELKOMMEN TIL WAYWARD PINES HVOR PARADIS ER HJEM
Kan ha rømt for to minutter eller for to timer siden,
vi må advare byen.
Soldatene tar seg av det.
Hva tror du resten av dem er der for?
De er der for hennes skyld, de venter.
De ville ikke angripe da vi hadde henne.
Vi sier fra til folk i byen nå!
Han har rett.
Vi skal si dem sannheten.
Jeg kan sette opp to lag, et som søker rundt perimeterne
til sørsiden av byen, om hun går mot skogen,
Hun fant en vei inn, hun finner en vei ut.
Så går vi systematisk gjennom nabolaget.
Har du menn nok til det?
Vi får folk fra byen til å hjelpe til og søke.
Ubevæpnet.
Hvis de ser noe, rapporterer de straks.
Vi har akkurat samlet inn opprørernes våpen, vi kan ikke gi dem igjen.
-Dr. Yedlin! -Skal finne Hassler.
Går det bra?
Jeg har det fint.
-Jason... -Kerry...
Samme hvor smart hun er, så skal vi finne henne.
Hei.
Har du snakket med ham?
Han kom ikke hjem.
Ikke i det hele tatt i går?
Siste to netter, jeg vet ikke hvor han er, kanskje på sykehuset.
Unngår han deg, eller omvendt?
Hva vil du jeg skal si, Xander?
Jeg har knapt avfunnet meg med dette selv.
Hvorfor er det vanskelig å snakke om dette?
Fordi vi sitter fast her sammen, og jeg bryr meg fortsatt om ham.
Han forstår det ikke er hans.
Jeg vet det. Jeg skal si det til ham.
Det hendte, og nå venter vi...
en baby.
Det er det jeg vil, og det tror jeg du vil, også.
Vi kontrollerer ikke hva som skjer der ute, men her inne kan vi det.
Arlene.
Det er krise.
Foreldrene deres er varslet. Alle sammen inn.
-Hva er det som skjer? -Jeg vet ikke, vi må inn.
Hender dette virkelig?
Så rart.
Kom inn. Ikke dytt.
Hør etter, innbyggere i Wayward Pines gå inn og lås dørene.
En abby har rømt fra superstrukturen.
-Hvis dere ser noe... -Hva?
-...rapporter det øyeblikkelig. -Herregud.
Skynd dere.
Hør etter, innbyggere i Wayward Pines, gå innendørs...
-Gå inn. -...lås dørene.
Vi går til sovesalene.
Var det alt? Dør vi nå?
Du kan gjøre hva du vil og du går på sovesalen?
Det var det de sa vi skulle gjøre.
De sa så mye. Vi har et stort elektrisk gjerde.
Abbier kommer ikke inn.
Unntatt når de bygger stiger.
Hvis det er verdens ende,
så bruker jeg ikke tiden på å gjemme meg.
Jeg vil treffe Rebecca.
-Luce. -Jeg er redd.
Vi må gå inn igjen.
Hun får meg til å føle meg bedre om den slags.
Greit, jeg blir med deg.
Kom inn.
Alle sammen, vekk fra gaten, nå!
Kom igjen.
-Kom igjen. -Skynd deg.
Skynd deg.
La oss gå.
Om du ser noe...
Borgere av Wayward Pines, gå inn, og lås dørene.
En abby har rømt fra innburingen.
Hvis dere ser noe, meld fra med en gang.
Borgere av Wayward Pines, gå inn, og lås dørene.
Så, det blir stavekonkurranse.
Øver du?
Husk at det er A-B-B-Y, ikke A-B-B-I-E.
Og det er "Pilcher", ikke "Pilchner".
Det er ingen "N" i det.
Jeg vet det.
Vær forsiktig.
Hun rømte, ikke sant?
Kan du hjelpe meg?
Frank. Lucy, kom hit.
Har du det bra?
Stopp. Vi må se i hovedgaten.
Spre dere. Jeepen er med meg. Se på takene.
Sjekk bakgatene også.
Bakgaten er grei.
Alle sammen tilbake. Tilbake. Bakover. Kom igjen.
Opp her.
Hva har du?
Hun må ha gått mot gjerdet,
men sporene går i feil retning.
Nei, hun kjenner dette stedet bedre enn oss.
Hun bodde her før.
Husker du den første uken?
Den første dagen?
Jeg visste ikke hva noe var.
Jeg kunne ikke engang å skru på denne dataen.
Du var alltid her for meg.
Rådene dine, oppvaktheten,
entusiasmen.
Du lærte meg å være selvstendig.
Og jeg var ikke tilstede for deg.
Jeg prøver å gjøre det som er rett.
-Sir. -Jeg kommer straks.
Hun kommer ikke unna dette.
Hvor skal hun?
Vi hører litt av hvert, sir.
Noen sa at de så henne på Cherry Blossom,
en annen på sjuende på andre siden av byen.
Hun er kloakken, gjemmer seg i søpla.
Satte du opp et perimeter i sør?
Jeg har ikke nok menn, sir.
Hvordan vet vi at hun skal dit?
Vi vil bruke sivile.
Si det videre. De som vil hjelpe oss, skal få hjelpe.
Utenom det må alle holde seg inne.
-Greit. -La oss gå.
Hvor fikk du de?
Jeg gjemte dem i stormrøret i bakgaten etter at avlingen ble brent
De trenger vår hjelp til å finne henne.
Fjellene, hovedgaten, her.
Sykehuset, skolen,
mindre enn 10 kilometer til gjerdet fra det smaleste punktet.
Du er en velinformert frisør.
Hun utformet byen.
Bygde du Wayward Pines?
Så du visste det?
Hun ble bortført, slik som oss, greit.
Vi kan snakke om fortiden hennes,
eller så kan vi håndtere problemet,
og hun er den som best kan hjelpe oss.
Den mest fordelaktige stillingen er på hotelltaket,
sykehuset og denne delen av høyden
ved den vestre delen av naturreservatet.
Vi trenger kikkerter.
Og mer våpen.
Jeg kan gjøre noe.
Jeg kan hjelpe.
Jeg ser etter fugler.
Kikkerter. Jeg har noen hjemme. Jeg bruker de til fuglekikking.
Det er ikke mange fugler, men jeg liker å se på dem.
Det er ikke som om jeg bruker dem til å se på naboene.
Jeg henter kikkertene.
De er på soverommet mitt.
Greit.
Vi vil hjelpe.
Her.
Ikke pek de på noe du ikke vil drepe.
Vær forsiktig.
Vanskelig å komme inn her.
Er det et sted vi kan snike oss inn,
ville ikke hun prøve å komme seg ut den samme veien?
Hvis hun prøver å snike seg ut.
Kanskje det er der de kommer tilbake alle sammen
for å ødelegge byen for godt.
Vi bygget Wayward Pines på ruinene av den gamle byen.
Jeg skulle hatt de gamle oversiktene over byen slik den var.
Det er en kopi i fjellet.
Jeg tar dem.
Møt meg hjemme hos meg om en time, greit?
Vær forsiktig, Rebecca.
Vet du hvordan du skyter med den?
Faren min lærte meg det.
Vi sverget på det.
Til jeg så skaden jeg måtte reparere,
og hva den gjorde med andre.
Vi har alle gått tilbake på løfter vi har gitt.
Det er det som skjer her.
Om ikke noen tar ansvar.
Begynner å love ting de holder.
Hva sier du, Doc?
Tar du dette trofeet kan du danse seiersdans i hovedgaten.
Hun er ikke et trofé.
Det burde du håpe at hun er.
Jeg trenger noe fra dette kontoret.
Du jobbet på Wayward Beauty.
Ingen fra hårsalongen er klarert.
Jason ba meg hente det.
Kom igjen, kall ham opp.
Han prøver bare å stanse en rømt abby.
Jeg er sikker på at han tar den.
Det var ikke hennes blod.
Hun brukte ham til å sende oss feil vei.
Hun er ikke skadet i det hele tatt.
Finner du det du ser etter?
Jeg gjorde det.
De originale geologiske oversiktene, de blir nyttige i letingen.
De må planlegge å gå inn gjennom en gammel forlatt tunnel.
Jason godtar ikke at du stjeler tingene hans.
Jeg tror ikke jeg heller gjør det.
De var ikke egentlig hans heller.
Hvorfor er du med ham?
Er det din sak?
Du vet at du kan gjøre mer her enn du tror.
-Og stå bak Jason... -Jeg står ikke bak ham.
Jo, det gjør du.
Med alt som har hendt, hjelper det ikke noen.
Spesielt ikke deg.
Hvorfor er du med ham?
Han er sterk, han er interessant, han utfordrer meg.
Jeg mente Xander.
Det gjorde jeg også.
Du gifter du deg med en i Boston,
så gifter du deg med en i Wayward Pines.
Skjønner. Forskjellige verdener.
Jeg defineres ikke av noen av dem.
Jeg er meg, Kerry.
Det burde du være også.
Hun gikk østover.
Basert på hva da?
Hun har dratt sørover.
Fra fjellet, over Main Street, til byen, sørover liksom.
Gjerdet er i sør, vi går sørover.
Pass på.
På dette huset.
Hva er det på taket?
Kan du sjekke det?
Hører du det?
Klart!
Ja, ok.
Klart!
Bakhagen er klar.
Mottatt.
Se over verandaene også.
-Vi går. -Hva er det på taket?
-Tom. -Går det bra?
Hva gjør dere her ute? Kom dere inn.
Hva er det du gjør her ute? Gå hjem.
Vi er her for å hjelpe.
Vi trenger ikke hjelp.
-Bak det huset. -Hvor?
Bak det huset.
Her borte.
Bak deg.
Her borte.
Slipp våpenet.
Det var en ulykke.
Vi visste ikke at det var dere.
Jeg bryr meg ikke. Slipp våpenet.
Ikke skyt.
Tre tilbake.
Ikke skyt.
Kanskje de tok henne.
Kanskje ikke.
Jeg går østover.
-Legg ned det våpenet. -De skjøt på oss.
Vel, dere skjøt tilbake. Ikke gjør dette verre enn det er.
Vi må komme oss til sykehuset.
Hva med ham?
Han puster ikke. Hvordan er det med ham?
Går det bra med ham?
Jeg beklager. Han er borte.
Nei!
Hva har du gjort? Kom dere unna.
Jeg flytter meg ikke.
Legg ned våpnene. Alle sammen.
De skulle ikke engang ha våpen.
Denne byen virker ikke. Systemet virker ikke.
Vi må endre dette, vi må gjøre det sammen.
Vi har snart ikke mer tid.
Legg dem ned. Ned.
Vi drar til sykehuset.
Hva skal vi gjøre nå, sir?
En, to, tre.
-Noe som helst? -Nei, sir.
Noe hendte, uten at det involverte Margaret.
Antallet abbier utenfor gjerdet er tredoblet.
Jeg vet det. De kommer for hennes skyld.
Bør vi dra opp i fjellet igjen?
Bli med meg.
Hva er dette stedet?
Dette er for oss.
Dette er til rammene.
Du sa at dette er til oss.
Er dette den eneste?
Er det noen som vet om det?
Bare vi.
Det er alt.
Jeg sa til Rebecca at vi trengte et barnerom.
Og det får vi en gang snart.
-Jason. -Kerry,
det er tusenvis av abbier der ute.
Hvis superstrukturen kompromitteres, er dette vår sjanse til å overleve.
Du og jeg.
Som Adam og Eva.
Jeg trodde du ville dette.
Jeg kan ikke få barn.
Dr. Yedlin tok noen prøver.
Det er en skade.
Noen arrdannelser.
Etter abbien.
Den som angrep deg?
Ja.
Er du sikker?
Det er ikke bare dr. Yedlin...
Nei.
Han ville ikke løyet om dette.
Han vet hvor viktig det er for meg.
Det er greit.
Jeg er lei for det.
Nei, jeg er lei for det.
Jeg ville ha et barn.
Barnet ditt.
Jeg vet det.
Jeg er så stolt for at du sier det til meg.
Skulle ønske jeg hadde visst det.
Jeg ville ha håndtert dette annerledes.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, også.
Bra skudd.
Jeg prøver.
Jeg må finne svakheten i gjerdet,
steder det kan være uferdige tunneler.
Som en grop.
Da jeg var der ute, la de meg i en grop. Den var diger.
Vi vet hvor hun skal.
Hvordan fikk du de der?
Jeg ga dem til henne.
Her. Der gjerdet møter bunnen av fjellet i øst.
Den opprinnelige byen hadde dreneringssystem
som gikk herfra til hit.
Rør, tunneler...
Hvordan kommer du inn i tunnelene fra utsiden?
De kan grave.
Kom igjen.
Hvorfor holder dere henne her? Hun er lederen deres.
Det er det merket er til. De samles for hennes skyld.
De vil ha henne, så vi må overlevere henne til dem nå.
Hun gravde fra utsiden til hun kom til dreneringsrøret.
Hassler.
-Hun tok ham. -Eller han lot henne gå.
Han lot henne ikke gjøre noe, ingen gjorde det.
De dreper oss alle.
Granater! Nå!
Kollaps røret.
Kulen gikk rett gjennom deg.
Bommet så vidt på leveren.
Heldigvis, takket være medisinsk hjelp av høy kvalitet...
Hold munn, Oscar.
Er vi døde?
Du lever.
Du klarer deg.
Er vi døde?
Jeg vet ikke.
Kanskje.
Det å ha et lykkelig, produktivt liv i Wayward Pines,
er det viktigste bidraget jeg kan gi
til bevaringen av vår art, sir.
Jeg tror at å ha et lykkelig og produktivt liv i Wayward Pines,
er det viktigste bidraget jeg kan gi
for bevaringen av vår art, sir.
Jeg tror at å ha et lykkelig og produktivt liv
i Wayward Pines er det viktigste bidraget jeg kan gi
for bevaringen av vår art, sir.
Jeg tror at å ha et lykkelig og produktivt liv...
Sir.
-Slem. -Slem.
Slem.
Ja, hva har jeg gjort nå, Theo?
Våpen? Mener du det?
Du ga våpen til sivile fra det lille lageret ditt.
Hva skulle jeg gjort, sende dem ubevæpnede?
De trengte beskyttelse.
-Men, herregud. -En mann døde
og en annen er på sykehuset.
Og det hjalp ikke.
Hun kom seg unna.
-God avgjørelse, sønn. -Det er ikke hans feil.
Nei? Hvis er det da?
Hvem sin?
Margaret? Jason? Denne byen?
Hvorfor er alt her noens feil?
Han prøvde å hjelpe til, Theo. Han er lei for det.
Er det nok?
Ulykker inntreffer. Er det nok?
Ja, det er det.
Noen ganger skjer det ulykker.
Oversatt av: Kari Bence