Este anul 4032.
Omul a distrus natura, iar asta a dus
la apariția aberilor, aberații evolutive care stăpânesc Terra.
Un om a prevăzut această catastrofă.
El a creat o arcă a omenirii.
A ales câțiva pe care i-a supus criogeniei 2000 de ani
ca să evite dispariția speciei.
Înconjurați de munți și protejați de un gard electrificat,
ultimii oameni rămași pe Pământ
luptă pentru supraviețuire în orășelul Wayward Pines.
Din episoadele precedente…
Adunăm armele rechiziționate din arsenal azi-noapte.
N-o să descopăr că ai păstrat câteva?
Să facem un copil. Un fiu care să conducă.
Sau o fiică.
Am avut probleme, dar am avut și clipe frumoase.
Poate-mi spui când să mă întorc acasă.
Aberii au reintrat în valea de dincolo de gard.
Au subestimat enorm făpturile astea.
Girusul unui cimpanzeu e cât o treime din al omului.
Al ei pare a fi dublu față de al nostru.
- Am făcut teste pe femelă și… - Ai spus „femelă”?
E o femelă de aber în oraș? Are un semn în palmă?
Experimentul s-a terminat!
Dacă o ucizi, murim cu toții!
Nu e vorba doar de mintea lor. Sunt și mai mulți.
Acum sunt peste o mie.
Se adună să vină după ea.
De asta are semnul! E căpetenia lor!
Bună dimineața, Wayward Pines! Sunt zorii unei noi zile.
Trebuie să fim uniți și să ținem piept dușmanului.
Nu ne vom ascunde de primejdia care ne dă târcoale.
Ne vom găsi liniștea în traiul nostru obișnuit.
Aceste clipe vor trece.
Mergeți la școală, fiți harnici, fiți fericiți!
Bucurați-vă de viața din Wayward Pines!
Dle Yedlin, mă bucur să te văd astăzi.
- Bună, Kerry! - Cum e brațul, dle Yedlin?
- Bine, mersi. - Ce vei face acum,
după ce ai creat o cale de comunicare?
- O să comunice cu noi doar dacă o silim. - Dar ai spus că…
Îi câștigam încrederea, spulberată apoi cu gloanțe.
Am rezultatele examinării tale.
Spune-mi direct.
Ai un traumatism.
Țesut cicatrizat, de la atacul aberilor sau de la altceva.
Ar putea fi endometrioză, dar nu avem dotările necesare tratamentului.
Nu ai putea duce o sarcină la termen.
Îmi pare rău.
Trebuie să facem copii.
E necesar să facem copii.
Voiam să-mi aduc contribuția.
Și dacă nu? Te face să dispari, ca pe restul?
Mulțumesc. După ce vorbesc cu Jason, trec pe la laborator
ca să-mi spui următorii pași ai cercetării.
Dacă te șicanează Megan, să-mi spui.
Cod Roșu! Siguranța laboratorului e compromisă!
Tot personalul, la posturi!
Cod Roșu! Siguranța laboratorului e compromisă!
Tot personalul, la posturi!
Doamne!
- Cum? - Codul e pe cușcă.
L-a reținut când l-am introdus.
- Vrea să se întoarcă la ei. - Pentru?
Pentru asta. Să se răzbune pentru ce le-am făcut!
Începeți căutările! În toate aerisirile, holurile și scările.
Holul Trei, liber!
Holul Patru, liber!
Holul Șapte, liber!
Toate nivelurile, libere! Căutați în tuneluri!
Hai!
Unde e?
LIMITA ORAȘULUI KILOMETRUL TREI
BUN-VENIT ÎN WAYWARD PINES
Ar fi putut scăpa acum două minute sau două ore.
- Să avertizăm orașul! - O găsesc soldații.
De ce crezi că s-au adunat aberii? Pe ea o așteaptă!
Nu ne-au atacat cât o aveam aici! Orașul trebuie prevenit!
Are dreptate.
Le spunem adevărul.
Fac două echipe. Una să o caute de-a lungul zidului spre sud.
- Poate se întoarce în pădure. - A intrat, o să și iasă.
- Vom cerceta cartierul sistematic. - Ai destui oameni?
- Ne vor ajuta cetățenii. - Neînarmați.
Dacă văd ceva, ne anunță imediat.
Am adunat armele rebelilor. Nu riscăm să le dăm înapoi!
- Yedlin! - Mă duc să-l caut pe Hassler.
- Te simți bine? - N-am nimic.
- Jason… - Kerry…
Oricât de inteligentă e, tot o găsim.
Bună!
- Ai vorbit cu el? - N-a venit acasă.
Azi-noapte? Deloc?
De două nopți n-a venit. O fi stând la spital.
Încearcă să te evite sau invers?
Ce vrei de la mine, Xander? Abia dacă mă împac eu cu ideea.
De ce îți vine greu să vorbești?
Suntem toți trei în aceeași oală, iar eu încă țin la el.
Va ști că nu-i al lui.
Da, știu. O să-i spun.
S-a întâmplat. Asta e situația.
Vom avea un copil.
Asta vreau și cred că și tu tot asta vrei.
Nu putem controla ce e afară, ci doar ce e aici.
Arlene!
ACADEMIA WAYWARD PINES
A avut loc o urgență. V-am anunțat părinții. Intrați cu toții!
- Ce se întâmplă? - Nu știu, intrați!
Hai!
E pe bune?
Intrați ordonat.
Atenție, cetățeni!
Vă rugăm să intrați în case și să încuiați ușile!
Un aber a scăpat din complex! Dacă vedeți ceva, anunțați imediat!
Hai, repede!
Atenție, cetățeni! Vă rugăm să intrați în case și să încuiați ușile!
Un aber a…
- Hai în cămin! - Gata, o să murim?
Poți să faci orice vrei și tu te duci la cămin?
Așa ne-au zis.
Ăștia zic multe. Avem ditamai gardul electric!
- Nu intră niciun aber! - Doar când își fac o „scară”.
Dacă e să vină sfârșitul lumii, n-am de gând să stau pitit la subsol.
Vreau să mă duc la Rebecca.
- Luce! - Mi-e frică!
- Trebuie să intrăm! - Te rog, ea mereu mă liniștește!
Bine, hai că te duc.
Intrați!
Nu mai stați pe stradă! Mai repede!
Haideți odată!
Haideți, mai repede!
Dacă vedeți ceva…
Atenție, cetățeni!
Intrați în casă și încuiați ușile!
Un aber a scăpat din complex!
Dacă vedeți ceva, anunțați imediat!
Atenție, cetățeni! Vă rugăm, intrați în casă și încuiați…
Acuși e concursul de ortografie.
Ai exersat?
Să nu uiți, se scrie „a-b-e-r”, nu „a-b-b-e-r”.
Și „Pilcher”, nu „Pilchner”. N-are niciun „n”.
Știu.
Ai grijă!
- A scăpat, nu? - Mă ajuți s-o găsesc?
Frank, Lucy, intrați!
Sunteți teferi?
Opriți! Căutăm pe Strada Principală.
Răsfirați-vă! Primul jeep, după mine! Uitați-vă pe acoperișuri!
Și pe alei!
Aleea, liberă!
În magazie! Haideți!
Sus!
Cum e?
Sigur vrea să ajungă la gard, dar urmele indică direcția opusă.
Nu, știe locul ăsta mai bine decât noi. A locuit aici.
Țin minte prima săptămână.
Prima zi.
Habar n-aveam de nimic.
Nu știam nici să pornesc calculatorul.
Mi-ai fost mereu alături.
Înțeleaptă, prevăzătoare…
entuziastă.
M-ai învățat să fiu independent.
Iar eu nu ți-am fost alături.
Am vrut să fac ce se cuvine.
- Domnule… - Vin imediat.
N-o să-mi scape!
- Încotro se duce? - Primim diverse semnalări.
Cineva a văzut-o pe Cherry Blossom, altcineva, în celălalt capăt al orașului.
Ba e în canalizare, ba într-o pubelă.
Ai creat un perimetru în sud?
Nu mai am oameni! Sigur se duce într-acolo?
Anunță cetățenii! Dacă vor să caute, bine. Dacă nu, să stea în case!
Înțeles!
- Calc-o! - Da!
De unde le ai?
Le-am ținut ascunse în canalizare de când au ars lanurile.
Au nevoie de noi.
Munții, Strada Principală, aici.
Spitalul și școala sunt la mai puțin de 10 km de gard.
Ești o coafeză foarte bine informată.
- A proiectat orașul. - Tu ai construit orașul?
- Deci știai? - A fost răpită, ca mulți dintre noi!
Discutăm trecutul ei sau găsim soluții? Ea e cea mai în măsură să ne ajute.
Pozițiile ideale sunt acoperișul hotelului,
spitalul și porțiunea asta înaltă din zona de vest a rezervației naturale.
Ne trebuie binocluri și mai multe arme.
Pot să fac ceva. Pot să ajut.
Eu privesc păsări.
Am binoclu acasă. Privesc păsările cu el.
Nu sunt multe, dar îmi place să le privesc.
Să nu credeți că-mi pândesc vecinii cu el.
Mă duc să iau binoclul.
- E în dormitor. - Bine.
Vrem să căutăm și noi!
Poftim. Nu le ațintiți decât dacă vreți să ucideți.
Aveți grijă!
Nu se intră ușor aici.
Dacă a intrat printr-o breșă, de ce nu iese tot pe acolo?
Dacă vrea să iasă.
Poate pe acolo vor să intre toți ca să nimicească orașul.
L-am clădit pe ruinele orașului dinainte. Mi-ar prinde bine sondajele de atunci.
Există sondaje tipărite în complex. Mă duc să le iau.
Ne vedem acasă la mine într-o oră.
Rebecca, ai grijă!
Știi să tragi cu el?
M-a învățat tata.
Apoi am jurat să nu mă mai ating de arme când am tratat răni provocate de ele.
Toți ne-am încălcat promisiunile.
Așa e aici.
Asta dacă cineva nu ia atitudine și face promisiuni de care se ține.
Ce zici, doctore?
- Dacă iei trofeul ăsta, jubilezi în oraș? - Femela nu e trofeu.
Ba mai bine ar fi.
Vreau ceva din biroul lui.
Lucrezi la salonul de înfrumusețare. Nu ai acces.
Jason m-a trimis. Hai, întreabă-l prin stație!
Nu vrea decât să prindă un aber. Sigur stă la taclale cu tine.
Nu era sângele ei.
Ne-a indus în eroare cu el.
Nu e rănită.
Hai!
Ai găsit ce căutai?
Da. Sondajele geologice inițiale. Ne vor ajuta la căutări.
Probabil vor să intre printr-un tunel abandonat.
Jason nu va fi încântat că furi.
Și cred că nici eu.
Nici nu sunt ale lui.
De ce stai cu el?
- Te privește cumva? - Poți face mai multe decât crezi aici.
- Îi cânți în strună… - Ba nu!
Ba da.
Cu tot ce s-a întâmplat, mai rău faci. Mai ales ție.
Tu de ce stai cu el?
E puternic, interesant și mă provoacă.
- De Xander vorbeam. - Și eu.
Cu unul m-am măritat în Boston, iar în Wayward Pines, cu celălalt.
Am înțeles. Sunt lumi diferite.
Niciunul din ei nu mă definește. Nu mă las influențată, Kerry.
Nu te lăsa nici tu.
- Se duce spre est. - De unde știi? Se îndreaptă spre sud!
A coborât de pe munte prin oraș, spre sud. Gardul e în sud, mergem în sud!
Atenție! Casa asta!
Ce e pe acoperiș?
- Verifică aleea! - Ați auzit?
- Acolo! - A mișcat ceva!
- Ești teafără? - Da.
Hai!
Liber!
- În curte, liber! - Bine!
Sub verande!
- Hai! - Ce e pe acoperiș?
- Tom! - Ai pățit ceva?
Ce căutați aici? Treceți înăuntru!
- Ce căutați aici? - Plecați acasă!
- Vă ajutăm! - N-avem nevoie!
- După casă! - Unde?
În spatele casei, dle!
Aici!
- În spate! - Aici!
Mario!
- Lasă arma! - N-am vrut! Nu știam că sunteți voi!
- Să n-aud! Lasă arma! - Nu trageți!
Nu trageți!
Pe loc repaus!
Nu trageți!
- Poate au împușcat-o. - Sau poate nu.
Mă duc spre est.
- Lăsați armele! - Au tras în noi!
Și voi ați tras! Să nu agravăm situația!
- Să mergem la spital! - Și el?
Nu respiră! Cum e?
O să-și revină?
- Îmi pare rău. S-a stins. - Nu!
- Ce-ați făcut? Dă-te! - Nu!
Lasă arma! Lăsați toți armele!
N-ar trebui să aibă arme!
Orașul ăsta e la pământ! Tot sistemul e la pământ!
Trebuie să schimbăm ceva, dar împreună!
Nu mai avem timp.
Coborâți armele! Coborâți-le!
Hai la spital.
- Ce facem, domnule? - Unu, doi, trei!
- Ai aflat ceva? - Nu.
A fost un incident, dar fără legătură cu ea.
- Sunt de trei ori mai mulți aberi acum. - Știu, probabil au venit după ea.
Ne întoarcem în munte?
Vino.
Ce e aici?
E pentru noi.
Sunt pentru capsule.
Ai zis că e pentru noi.
E singurul?
- Mai știe cineva? - Doar noi.
Doar noi, atât. I-am spus Rebeccăi că ne trebuie o creșă.
Și ne va trebui curând, nu?
- Jason… - Kerry, sunt mii de aberi afară.
Dacă complexul e compromis, asta e șansa noastră să supraviețuim!
Tu și eu.
Ca Adam și Eva.
Credeam că o să-ți placă.
Nu pot avea copii.
Dr. Yedlin mi-a făcut analize.
Am un traumatism.
Țesut cicatrizat.
De la aberul care te-a atacat?
Da.
Ești sigură?
- Poate că Yedlin… - Nu.
N-ar minți cu așa ceva.
Știe cât de mult țin la asta.
Nu-i nimic.
Îmi pare rău.
Nu, mie îmi pare rău.
Voiam un copil.
Copilul tău.
Știu.
Sunt mândru că mi-ai spus.
Era bine dacă știam. Abordam altfel lucrurile.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Bună țintă!
Încerc și eu.
Trebuie să găsesc o breșă lângă gard, zone unde pot fi tuneluri neterminate.
Ceva ca o groapă?
M-au ținut într-o groapă imensă.
Știm unde se duce.
De unde le ai?
Eu i le-am dat.
Aici, unde gardul atinge poalele muntelui la est.
Primul oraș avea o canalizare de aici până aici. Conducte, tuneluri…
Cum a intrat în tunel din afară?
- Pot săpa. - Hai!
De ce o țineți aici? E căpetenia lor!
De asta are semnul! Se adună pentru ea!
Vin după ea! Trebuie să le-o dăm imediat!
A săpat din exterior până a ajuns la conductă.
Hassler.
- L-a luat! - Sau a lăsat-o el.
N-a lăsat-o nimeni să facă nimic.
- Ne omoară pe toți. - Grenade! Imediat!
Astupați conducta!
Retragerea!
Glonțul a trecut prin tine, foarte aproape de ficat.
- Din fericire, îngrijirile excepționale… - Gura, Oscar!
- Suntem morți? - Ești în viață. O să-ți revii.
Suntem morți?
Nu știu.
S-ar putea.
O viață fericită și productivă aici e cea mai importantă contribuție
adusă la supraviețuirea speciei.
O viață fericită și productivă aici e cea mai importantă contribuție
adusă la supraviețuirea speciei.
O viață fericită și productivă…
aici e cea mai importantă contribuție adusă la supraviețuirea speciei, domnule!
O viață fericită și productivă…
…domnule!
- Acum ce-am mai făcut? - Arme? Chiar așa?
- Le dai arme civililor din arsenalul tău? - Era să-i trimit fără? Le trebuiau!
- Pentru Dumnezeu! - Un om a murit, altul e la spital!
Și n-ai rezolvat nimic! A scăpat!
- Bravo, țâcă! - Nu e vina lui!
Atunci a cui e?
A cui?
A lui Margaret? A lui Jason? A orașului?
De ce e mereu vina altcuiva?
- A vrut doar să ajute. Îi pare rău. - Și-atât?
- „Se mai întâmplă.” Și gata? - Da. Aici se mai întâmplă.
Subtitrarea: Adrian Bădițoiu