Tidigare i Wayward Pines...
-Vi borde ha ett barn. -Vi hittade ett trauma.
Troligen från varelsesattacken, kanske från något annat.
-Jag kan inte få barn. -Är du säker?
De omger oss. De blir fler av dem för varje minut.
Detta experiment slutar nu.
Tänk efter.
Om du dödar dem, dör vi alla!
Hon kan ha flytt för två minuter eller för två timmars sen.
Hon duckade utanför tills hon hittade avloppsröret.
De kommer döda oss alla.
Abigail är en väldigt duktig tjej. En utmärkt tjej.
Fadern är senator.
Modern driver en ideell organisation,
de vill att detta hanteras snabbt och tyst.
Okej att spela badminton för henne?
Det är en lågeffektssport.
Bäst att hålla skenet uppe så länge. Hon är inte ens tre månader.
Där. Den blonda.
Och pappan?
En amerikansk lacrossespelare. Gick på Chamberlain förra året.
Han är på Harvard nu.
Och barnet kommer i december?
-Ja. -Bra.
I slutet av året, så planerar jag en lång resa.
Det hade varit bra för honom om han var bosatt då.
Timing är allt, inte sant?
VÄLKOMNA TILL WAYWARD PINES PARADISET DÄR HEMMA
Där kan finnas tusentals eller till och med fler av dem.
Varför samlas de?
Ser ut som Margaret.
Hon är kanske tillbaka med andra honorna, men...
Du skulle se det här.
Hon kanske är döende.
Hon är inte deras enda hona.
Om hon var deras ledare och hon dör,
kommer de bara ta en annan
som när vi blockerar tunnlarna gräver de bara nya.
Om hon är döende, ger det kanske oss tid.
Hur mycket mer tid, Kerry?
Det finns bara en väg ut.
Få hit CJ och dr Yedlin.
Stängt
Kom igen.
Hon gjorde ett val, vän.
Jag behöver inte fler föreläsningar av dig.
Det är inte därför jag är här. Jag är över det.
Gratulerar.
Du kan bjuda mig till er jubileumsfest.
Baby shower.
Jag vet inte hur mycket tid vi har kvar.
Det kan vara dagar, timmar men vilket det än är,
så ska jag inte leva det med den ungen som chef.
Vad jag behöver veta... är vart du står.
-Jag spelar ingen roll -Nej, det gör du inte.
Men jag vill att detta går lätt. Du kan hjälpa mig med det.
Men jag kommer göra detta med eller utan dig.
Jag kommer inte vara ett problem.
Men jag förstår inte helt planeringen.
De har precis fått sin ledare tillbaka?
Där är miljoner av dem där ute, det är vad alla tror.
De kan gräva tunnlar, de kan göra stegar.
Frågan är inte om längre, den är när.
Jag kommer stötta dig. Regimskifte, jag är helt med.
Men vad är din plan, Theo?
Har du någon hemlig strategi, något magisk tablett som botar,
för att få bort alla våra problem?
Eller är detta bara din gravsten och för att skriva något annat på den?
Dr Yedlin.
Han vill träffa oss i berget.
Vi har mat för en månad.
Vi har inte medicin om människor blir sjuka.
Där är tusentals av dem precis utanför stängslet
Och nu har de deras ledare är tillbaka,
kan de attackera oss när som helst.
Vi kan acceptera vårt öde.
Berätta folk Wayward Pines.
Ge dem en chans att ta hand om sitt eget.
Hålla fast vid varandra. Säga farväl. Vänta på det oundvikliga.
Eller kan så vi bekämpa dem.
Det finns en fördel som vi har kvar.
Pilcher.
Han trodde.
De tog oss hit på grund av den tron.
Fel tidpunkt, men rätt idé.
Kapslarna?
Vi kommer tillbaka hit till berget
där vi alla ska återfödas
så snabbt som möjligt.
Nej.
Vi ska somna in igen, allihopa.
Tre år.
Vi försökte det gamla sättet så många gånger.
Det var mitt fel, det var hennes fel, vem vet?
Numera, när naturen misslyckas
finns det så många nya metoder.
Det får dig att längta efter en yngre ålder.
Så här är jag.
Ensam.
Du förstår, jag vill lämna ett arv.
Inte i rikedom eller titlar.
Ett arv av service och framtida ledarskap.
Ett arv av kärlek.
Ovillkorlig kärlek.
För mänskligheten.
Hej, Abigail.
Du är äldre än vad jag trodde.
Hur mår du?
Jag menar,
det är svårt att förstå allt.
Och med min intervju på Princeton ligger på is.
Men jag hanterar det.
-Djurfarmen? -Ja.
Sista året, sommarläsning. De tvingar oss.
Nåväl, det finns värre saker du kunde tvingas göra.
"Där uppe, kamrater.
Där uppe, precis på andra sidan av det mörka molnet som du kan se,
där det ligger, Sugarcandy Mountain.
Det lyckliga landet där vi stackars djur
ska vill för evigt från våra arbeten."
"Varelserna på utsidan såg från gris till man
och från man till gris, från gris till man igen,
men det var redan omöjligt att säga vem som var vem."
Men det är ganska idealiskt.
I början.
Avslutade du det?
Ibland är regler bra. Till och med nödvändiga.
-Det är en allegori. -Så det betyder ingenting?
Kanske för 20 år sedan gjorde det, eller för 20 år från nu,
20 000 år från nu...
detta beskriver inte min värld.
Inte än.
Nåja...
Det var trevligt att se dig, Abigail.
Tack för din tid.
Jason.
Det är vad jag kallar honom.
God morgon.
Som ledare för denna stad, har jag varit många saker.
Men jag har strävat att vara en sak framför allt.
Ärlig.
Jag har varit ärlig mot er om hur denna plats är.
Var du än är, vilka vi är, ska jag vara ärlig mot er nu.
Vår fiende har flyttat närma,
i ett antal som vi aldrig sett förut.
Och vi vet inte vilken deras plan är.
Men vi måste anta det värsta,
att en invasion är nära förestående.
Vi måste påbörja en omedelbar evakuering
av Wayward Pines för ert egna skydd.
Lyckligtvis finns det en plan.
Strax efter detta mötet är klart,
ska vi börja med processen att flytta Waywards befolkning
tillbaka till berget
där ska vi återgå till sömnen tills Abbieserna hot är borta.
Det är säkert, det är säkert, det är väldigt säkert.
Och det är enda sättet.
För hur länge?
Hundra år? Hundratusen år?
Det ska alltjämt avgöras.
Och vad händer sedan?
Vi borde gå till berget nu!
Nej.
Ni är flera tusen. Vi behöver ett system.
Så snälla, gå hem och vänta på instruktioner.
Vi kommer att hämta er.
Det tog Pilcher och hans forskare årtionden att göra processen rätt.
KRYOKONSERVERING
Men med vulkanisk sol och användningen av svavelgas
för att döda bakterien, är det väldigt säkert.
-Så du är död när du är i den? -Inte död.
Vi stänger av dig. Så vi kan starta dig igen.
Och jag kommer vara där för att säkra för dig, din syster,
för alla, varje steg på vägen.
Jag vet det låter konstigt för några av er.
Ni föddes här.
Ni har aldrig vetat något mer än Wayward Pines.
Men jag har spenderat mer tid in och ut i de här kapslarna
än någon av er. Till och med Pilcher.
TIDEN FLYGER!
Ni sover, vaknar, vaknar, sover.
Och se på mig, jag är inte alls fördärvad, eller?
Drömmer man?
Ibland.
-Ja? -Vi har ett problem.
-Vi körde några tester i morse. -Och?
Och vi är redo att åka.
Vi har till och med några tomma kapslar om du har några sista idéer.
Tio dagar kvar. Tack så mycket, Christopher.
Och har vi bestämt de exakta positionerna?
Ursäkta mig.
Hallå.
Talar.
Vad menar du?
När?
Självklart.
Jag är glad att hon mår bra.
Var snäll och ge mina bästa hälsningar till Abigail och hennes föräldrar.
Så ska vi flytta fram avresan eller hålla oss till gällande schema?
David?
Vi har fortfarande några dagar.
Han var bron.
Han var perfekt.
Jag är ledsen.
Alla barn är perfekta. Om vi bara kan lära dem rätt.
Du kan hitta någon annan.
Min tid börjar ta slut.
Är du säker på detta?
De tomma delarna måste laddas.
Vi tredubblade spänning på stängslet.
Vi har kört hela superstrukturen, hela staden på kärnreaktorn,
Inget har kanaliserat här.
Så de är inte alls laddade.
Några av dem är här.
Medan några av dem inte har energin som vi behöver.
Lägger vi människor i dem för dvala,
överlever de inte.
Varför kollade du inte det?
Vi gjorde ett uttalande.
Jag började testa så fort jag kunde.
Hur många har vi?
Hur många kapslar fungerar egentligen? Hur många liv kan jag rädda?
571.
Hej.
Vi är redo.
Ursäkta mig?
Vi är redo att sova igen.
Gå hem, vi kommer hämta er när det är dags.
Det är okej, vi kan vänta här.
Dr Yedlin.
Jag försöker hitta något som kan hjälpa.
Får jag lov att fråga dig något? Har du ens tänkt på
hur länge du vill att alla ska sova?
Eller snurrar du bara ett hjul och ser vad som händer?
Dr Yedlin, jag måste be dig att sluta med allt du gör
och göra något annat.
Jag behöver grundläggande bedömningar av folket i Wayward Pines.
-Fysiska? -Ja.
Granska bara de filer som du har.
På alla i staden?
Efter redan existerande förhållanden.
En enkel siffra mellan ett till fem, kanske.
Jag behöver det om några timmar.
Gör det bästa du kan.
Vi kan inte börja en evakuering utan det.
Du kan inte ta med alla, eller hur?
Du vill veta vilken form de är i
så du kan bestämma vilka du kan ta och vilka du måste lämna att dö.
Alla kapslar fungerar inte.
Vi kan inte ta alla, vi kan bara ta lite över hälften.
Bara du och CJ vet.
Vi måste göra urval.
Nej.
Måste bli ett lotteri.
Det är det enda rättvisa och etiska.
Det finns personer som är viktiga, doktorn.
Som ni, till exempel.
Om vi lottade och du blev lämnad kvar?
Då accepterar jag det.
Det skadar det större goda.
Vi tar alla i första generationen, så klart.
Men vi behöver folk med värdefull kompetens.
Kompetens för att återuppbygga civilisationen.
Inga bråkstakar, inga efterblivna.
Ja.
Om det är så enkelt kommer du inte behöva min hjälp.
Jag säger inte att detta är kul dr Yedlin.
Är hela den första generationen, är de värdefulla
för att det är unga, sin ungdom?
Eller dömer du dem för deras intellekt?
Fysisk förmåga, deras storlek?
Inga bråkstakar, nej, sir.
Om du skulle bilda en kommitté, lägga fram en rapport inom tre månader
var så god. Vi kommer alla vara döda då.
Men under tiden, så kommer jag ta mina egna beslut.
Efterblivna.
Glöm de efterblivna.
Och jag antar att du menar med det
rörelsehindrade, psykiskt försvagade.
Jag antar att i din kalkyl är det de är enklast att göra.
Såklart,
om någon är ovillig eller inte kan reproducera
så är de så klart en defekt.
Det är enkelt, eller hur? Det är svart och vitt.
Du kan eller kan inte.
Om inte att defekten är hos någon du älskar.
Du vet att Pilcher inte tar henne.
Hon kan inte uppfylla hennes stora skyldighet.
Du kommer lämna henne att dö.
Men hennes död kommer kanske inte bli så smärtsam.
Rebecca ville se dig.
Hon har slutfört inventeringen av byggmaterial
och har några grova prognoser
om vad som kommer finnas där när vi vaknar.
Kanon.
Är allt okej?
-Någon tur? -Inte ännu.
Kerry.
Det är problem med kapslarna.
Vi kan bara ta med hälften av människorna.
Han ska göra urvalet just nu.
Jag ska prata med honom.
Vi borde börja evakueringen som planerat.
Sedan så slutar vi bara upp.
Säkrar ingången till berget och det är allt.
Du kommer bara göra vad som krävs, eller hur?
-Vad gör det för nytta att berätta? -Kanske de borde få veta sanningen.
Sanningen? Vad bra har sanningen gjort för de här?
Det är liv eller döden, doktor.
Han tar inte de defekta.
Sa han det?
-Sa han-- -Jag försökte säga till honom
hur viktig du är, men du känner honom.
Han lyssnar inte, eller hur?
Han ger dig en dödsdom. Du kan inte vara tyst om det.
-Jag är säker på jag hittar en väg. -Ta ut honom.
Det kan jag inte göra.
Jag kommer inte göra det.
Sorgsna ironin om Wayward Pines.
Du svälter ihjäl eller så blir du uppäten levandes.
Han älskar dig.
Han älskar Pilcher mer.
Det kommer fortfarande vara vissa fundament kvar
att hjälpa oss att ge staden någon form av planering.
Men där kommer finnas hundra andra variabler.
Till exempel, klimatändringar och utvecklingen av varelserna.
Mår du bra, Jason?
Förlåt.
Jag har mycket i tankarna.
Naturligtvis.
Få alla hit upp, få dem alla bosatta.
Tusen mänskor flyttar inte bara på sig själv.
Jag hörde att du är gravid.
Ja. Det är sant.
Det är underbart, Rebecca.
Det är verkligen det viktigaste sättet som någon kan bidra, eller hur?
Det är ett av sätten.
Det är en viktig en, så klart, men inte den viktigaste.
-Men reglerna säger-- -Nog med reglerna, Jason.
Ingen siktar med ett vapen på ditt huvud och tvingar dig göra något.
Ibland måste du göra vad ditt hjärta säger till dig.
Du har rätt.
Det gör du.
Jag avslutar detta och kommer sedan.
Du borde gå hem.
Ett litet tag.
Träffa honom, säga farväl.
Till staden.
Tack så mycket, Rebecca.
Tack för du gav födelse till allt detta.
Och för att vara en sådan produktiv medlem av Wayward Pines.
Adjö, Jason.
Sjukhuset uppskattar din generösa donation, doktorn.
Självklart är behoven av ett offentligt sjukhus många,
så vi kan prata om rättigheter
men det finns också viss brist på basutrustning.
Vad du nu tycker är bäst.
-Men dr Pilcher-- -Jag behöver bara få dem signerade.
Vad helst som är nödvändigt för att få igång det här ikväll.
Okej.
Jag vet bara att några av medlemmarna i styrelsen vill att--
Jag har inte tid.
Jag ber om ursäkt.
Det är ett trångt schema.
Jag förstår.
Det är bara att hans mamma gärna vill träffa dig.
Jag vet. Jag vet, jag lovar att det inte tar lång
men hon är ung, hon ger upp allt, doktorn,
hon vill bara vara säker på att hennes son är i goda händer.
Hon sover.
Jag kommer tillbaka sen.
Nej, nej, jag är vaken.
Hej.
David.
Kerry.
Mår du bra?
Ja.
Du trodde nog jag skulle vara yngre.
Men oroa inte dig, jag...
Jag är bara inblandad i en...
Jag kommer inte vara hans pappa.
Jag kommer inte uppfostra honom.
Det finns ett par i Texas.
De ser verkligen fram emot det.
Jag har inte tänkt på det,
vilket är förvånande nu när jag gör det.
För jag var bara fokuserad på
att vara gravid och att föda.
Du är inte från Boise, eller hur?
Låt mig gissa. Omaha?
Missoula?
Slår vad om att du äger ett gäng verkstäder eller liknande.
Jag är inte från Boise.
Det är min första gång här, faktiskt.
Du har tur.
Jag är ifrån Scotchflag, cirka 48 km bort.
Född och uppväxt.
Det är en liten stad, du har nog aldrig hört om den.
Bara en punkt på kartan.
Om du springer, hittar de dig.
Jag vet bara om en liten stad häromkring.
Nancyville? De har outletaffären.
En annan.
Jag hoppas du inte har något emot men,
pappan?
-Jag är ledsen. -Nej, det är okej.
Jag har känt honom sedan jag var sju.
Men jag kände inte honom på riktigt.
Skadade han dig?
Nej.
Han försökte skada mig.
Som min styvbror, som min pappa.
Men jag tillät inte dem.
Oroa inte dig, det var ingen av dem.
Det må vara Idaho, men vi är inte så tokiga.
Älta inte på det förflutna, Kerry.
Vi pratar inte om det.
Det viktiga är att du är säker.
Jag kan se att du är smart.
Gatusmart, som de säger.
Jag vet inte om jag är stark.
Jag vet hur man överlever.
Jag vet inte om det är samma sak.
Stark för att överleva.
Men de ödmjuka ska ärva jorden.
Jag tror det är öppet för ifrågasätta.
Om pengarna.
-Vi måste inte-- -Nej, nej, nej, det är viktigt.
Vad planerar du använda dem till?
Istanbul.
Den stora basaren.
Lyssna på utropet från den blå moskén.
Eller Bolivia. Saltängarna.
Regndroppar som dras tillbaka in i jorden.
Men först, Paris.
-Herregud, har du varit där? -Det har jag.
Vi läste Proust, känner du till honom?
Det är tråkigt. Det finns tolv böcker
och han beskriver allt, men när får det rätt,
är det bara en liten smula från en kaka som startat allt.
-Madeleine. -Ja.
Jag var tvungen att slå upp om det.
Men sedan minnena.
De överväldigade honom.
Av en lite bit från en Madeleine.
Ja.
Jag vill ha sådana minnen.
För att ersätta dem jag har.
Först så behöver jag ett liv.
Kanske du har ett.
Kanske även ett annorlunda ett.
Jag kommer kanske aldrig komma ifrån Idaho.
Dåtiden, du bär det med dig överallt var du är.
Oavsett vad du gör.
Du kan inte fly ifrån det.
Du kan inte kontrollera det.
Det kommer alltid vara jag.
Det har redan blivit skrivet.
Boken om livet.
Lita på mig.
Du kan bli en annan person.
Ha ett annorlunda liv.
Jag tror inte på det.
KERRY CAMPBELL
PRIVILEGIERADE & KONFIDENTIELLT PILCHER TILLTRÄDE ENDAST CLARKE DAVID
PRIVILEGIERADE & KONFIDENTIELLT PILCHER TILLTRÄDE ENDAST CAMPELL KERRY
KÄNSLIG OCH KONFIDENTIELL INFORMATION
NAMN: Kerry Campell
Barn fött 27:e augusti, 2019 på Boise allmänna sjukhus
3,4 kg, man, lyckad överföring till kryogenisk suspension
Tilldelat Namn: JASON HIGGINS
Hej.
Mår du bra?
Nej.
Vår situation är svår.
Men vi har en väg ut.
Abbiesarna samlas, men vi ska få alla till berget.
Vi ska sova.
Vi kommer alla vara säkra.
Jason, vad är det?
Vi kan inta ta med alla.
Jag kan bara ta hälften.
De får inte veta.
Vi måste få till dem som har blivit valda här uppe
till berget, så snabbt som möjligt.
Säg bara vad du behöver.
Jag är glad att det är ute.
Det är inte enkelt.
Varenda person,
valet av vem som ska lämnas kvar,
är det ödet för dem.
Det är svårt.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Du är personen som jag kan dela allt med.
Det finns inga hemligheter mellan oss, full tillit, okej?
Okej.
Alltid.
Därför undrar jag varför du inte sa något.
Sa vad till dig?
Att du hade ett barn.
Dr Yedlin sa att han inte var säker på att det är för dig...
Så det är sant?
Barnet åkte till Texas.
Det var 2 000 år sedan.
Pilcher ville ha mig.
Han såg något i mig. Han valde mig.
-Vad mer har du inte sagt? -Ingenting!
Vad mer har du ljugit om?
Inget. Det är vad vi är nu som är det viktiga.
Hur visste du att babyn for till Texas?
Vad?
Hur visste du att babyn for till Texas?
Vad pratar du om? Var kommer det härifrån?
-Hur vet du? -Pilcher sa det till mig.
Jason, vad är det som händer? Jag är din partner i allt.
Prata med mig.
Dåtiden, du bär det mig dig var du än går.
Kvittar vad du gör.
Du kan inte springa ifrån det.
Du kan inte kontrollera det.
Jag kommer alltid att vara mig själv.
Det har redan blivit skrivet.
Livets bok.
Det är hon.
Hon är den den typen av stark partner jag behöver.
Trevligt att träffa dig.
Jag är Jason Higgins.
Jag är Higgins.
Hej, Jason Higgins.
Kerry.
Kerry Campell.
Jag är Jason Higgins.
Hej.
Det är väldigt trevligt att träffas.
Var är jag?
Det var en olycka i Chicago.
Chicago?
Jag vet.
Jag be om ursäkt.
Jag är...
Jag vet att allt detta är mycket förvirrande.
Du kommer förstå snart. Jag lovar.
Jag är ledsen.
Oj.
Jag är ledsen.
Jag gör vanligtvis inte denna del.
Det är bara...
Du är så vacker.
Jag ville vara det första ansiktet du såg när du vaknade.
Ta det försiktig, okej, du har varit ute ett tag.
Hur länge?
Vi kommer till det.
Det finns tid.
Vi har all tid i världen.
Berätta allt för mig.
Det ska jag, Kerry.
Jag ska berätta allt för dig. Jag ska lära dig allt.
Det blir bra nu.
Du är säker.
Du kommer vara säker.
Lita på mig.
Bra gjort.
Jag lärde dig bra.
Jag har barn med mig.
sferastudios