V minulých dílech jste viděli…
Měli bychom mít dítě.
Našli jsme poranění.
Možná z útoku toho tvora, možná z něčeho jiného.
- Nemůžu mít děti. - Víš to jistě?
Obkličují nás. Každou minutu jich je víc.
Tenhle experiment končí.
Promysli to! Když ji zabiješ, všichni zemřeme!
Může být pryč dvě minuty nebo dvě hodiny.
Kopala zvenku, dokud nenarazila na kanál.
Všechny nás zabijou.
Abigail je velmi hodná dívka. Výborná dívka.
Její otec je senátor.
Matka vede charitu, tak to chtějí vyřešit rychle a tiše.
Může hrát badminton?
Je to nenáročný sport.
Nejlepší je zachovat tvář. Není ani ve třetím měsíci.
Tamhle. Ta blondýna.
A otec?
Hráč lakrosové ligy. Loni chodil na Chamberlain.
Letos je na Harvardu.
A dítě se narodí v prosinci?
- Ano. - Dobře.
Na konci roku budu dlouho pryč. Tou dobou už by to mělo být vyřešeno.
Načasování je nejdůležitější, že?
MĚSTEČKO PINES
Můžou jich být tisíce nebo víc.
Proč se shromažďují?
To vypadá jako Margaret.
Asi je s dalšími samicemi, ale…
Tohle bys měl vidět.
Asi umírá.
Není jejich jediná samice.
Pokud zemře, vyberou jinou vůdkyni.
A když zničíme tunely, vyhrabou nové.
- Pokud umírá, získáme víc času. - Kolik, Kerry?
Ven vede jen jediná cesta. Najdi CJe a doktora Yedlina.
McConigles ZMRZLINA A KARAMEL
Zavřeno
No tak.
Ona se rozhodla.
Nepotřebuju další přednášku.
Kvůli tomu tu nejsem. To už je za mnou.
Blahopřeju.
Můžete mě pozvat na oslavu výročí.
Na vítání miminka.
Netuším, kolik času nám zbývá.
Možná dny, možná hodiny, ale každopádně
je neprožiju pod velením toho kluka.
Potřebuju vědět, na jaké straně jsi ty.
- Na mně nezáleží. - Ne, vůbec.
Ale chci, aby to šlo hladce. S tím mi můžeš pomoct.
Ale udělám to, i když se nepřidáš.
Já nebudu problém.
Ale moc nechápu tvůj plán.
Zrovna se k nim vrátila vůdkyně, ne?
Všichni si myslí, že jich je venku milion.
Umí kopat tunely, stavět žebříky.
Už to není „jestli“, ale „kdy“.
Takže tě podpořím. Jo, jsem pro změnu režimu.
Ale jaký je plán, Theo?
Máš nějakou tajnou strategii, kouzelnou pilulku, co vyléčí nemoc
a zbaví nás všech problémů?
Nebo jen chceš mít na náhrobku napsané něco jiného?
Doktore Yedline.
Chce se s námi sejít v hoře.
Máme jídlo na měsíc.
Nemáme léky, pokud někdo onemocní.
Hned za plotem jsou jich tisíce.
A teď se jim vrátila vůdkyně a můžou zaútočit každou chvílí.
Můžeme přijmout osud.
Říct to lidem ve městě.
Dát jim šanci vyřídit si záležitosti.
Najít útěchu jeden u druhého. Rozloučit se. Počkat na nevyhnutelné.
Nebo můžeme bojovat.
Stále máme jednu výhodu.
Pilchera.
On věřil.
Přivedl nás sem právě proto, že věřil.
Špatné množství času, správný nápad.
Hibernační komory?
Vrátíme se do hory, kde jsme se všichni znovuzrodili…
- …a to co nejdříve. - Ne.
Všichni zase usneme.
Tři roky.
Zkoušeli jsme to postaru mnohokrát.
Byla to moje vina, byla to její vina, kdo ví?
Když příroda selže, existuje dnes spousta nových metod.
Až člověk zatouží, aby byl mladší.
Proto tu jsem.
Sám.
Chci zanechat odkaz.
Ne bohatství nebo tituly.
Odkaz služby a budoucího vedení.
Odkaz lásky.
Nepodmíněné lásky.
K lidstvu.
Ahoj, Abigail.
Jste starší, než jsem myslela.
Jak se cítíš?
Teda,
blbě se mi hýbe a tak.
A pozdržel se můj pohovor na Princeton.
Ale zvládám to.
- Farma zvířat? - Jo.
Letní četba ve čtvrťáku. Nutí nás.
Mohli by vás nutit i k horším věcem.
„Tam nahoře, soudruzi.
Tam nahoře, hned za tím tmavým mrakem na obzoru,
tam leží Cukrová hora.
Ta šťastná zem, kde my, ubohá zvířata, nakonec spočineme a odpočineme si.“
„Zvířata, která se dívala zvenčí,
přebíhala očima z jedné tváře na druhou,
ale už nešlo rozlišit, která patří člověku a která praseti.“
Ano, ale je to vlastně dost idealistické.
Na začátku. Přečetl jste to celé?
Pravidla jsou někdy dobrá. Dokonce zásadní.
- Je to alegorie. - Takže to nic neznamená?
Možná před 20 lety nebo za 20 let,
za 20 000 let, ale…
…můj svět to nepopisuje.
Zatím ne.
No,
rád jsem tě poznal, Abigail.
Děkuji za tvůj čas.
Jason.
Tak mu říkám.
Dobré ráno.
Jako vůdce města jsem byl lecčím.
Ale snažil jsem se být především…
upřímný.
Upřímně jsem vám řekl, co tohle místo je,
kde jsme a kdo jsme. A upřímný budu i teď.
Náš nepřítel je blízko
v množství, jaké jsme ještě neviděli.
A nevíme, co plánují.
Ale předpokládáme to nejhorší…
…že nám hrozí invaze.
Proto pro vaši ochranu musíme začít s okamžitou evakuací města.
Naštěstí máme plán.
Krátce po tomto shromáždění
začneme přesouvat obyvatele Wayward Pines
zpět do hory,
kde znovu usnou, dokud hrozba aniček nepomine.
Je to vše velmi bezpečné.
A jinak to nejde.
Na jak dlouho?
Sto let? Sto tisíc let?
Zatím stále rozhodujeme.
- A pak co? - Měli bychom jít do hory hned!
Ne.
Je vás víc než tisíc. Musí to probíhat spořádaně.
Vraťte se domů a počkejte na pokyny. Dojdeme pro vás.
Zdokonalit proces trvalo Pilcherovi a jeho vědcům dekády.
KRYOZACHOVÁNÍ
Je to velmi bezpečné, bakterie zabijeme
pomocí sopečného slunce a sirného plynu.
- Takže uvnitř jste mrtvý? - Ne mrtvý.
Vypneme vás. Abychom vás mohli zase zapnout.
A já budu celou dobu hlídat, že jsi ty, tvá sestra
a všichni ostatní v bezpečí.
Některým to asi přijde zvláštní. Narodili jste se tu.
Znáte jen Wayward Pines.
Ale já se nechal uspat a probudit
víckrát než kdokoli z vás. I víckrát než Pilcher.
ČAS LETÍ!
Spíte, vzbudíte se a zase znovu.
A podívejte, nejsem nijak poškozený.
Zdá se vám něco?
Někdy.
Máme problém.
- Ráno jsme provedli pár testů. - A?
A jsme připravení.
Pár komor je prázdných, kdyby vás ještě něco napadlo.
A máme ještě deset dnů. Děkuju.
Už jsme rozhodli o přesných pozicích?
Promiň.
Haló.
U telefonu.
Abigail měla komplikace.
Jak to myslíte?
Začala rodit předčasně.
Porod neproběhl hladce.
Kdy?
Včera v noci.
Miminko nepřežilo, ale Abigail se nám naštěstí zachránit podařilo.
Jistě.
Ještě se ozveme.
Jistě.
Jsem rád, že je v pořádku.
Pozdravujte ode mě Abigail a její rodiče.
Mrzí nás to.
Začneme s odchodem dřív, nebo se budeme držet rozvrhu?
Davide?
Stále máme pár dnů.
On byl most.
Byl dokonalý.
Mrzí mě to.
Všechny děti jsou dokonalé. Stačí je dobře vychovat.
Můžete najít jiné.
Dochází mi čas.
Víš to jistě?
Prázdné komory se musí nabít. Ztrojnásobili jsme proud v plotu.
Základna i celé město používají elektřinu z hlavního reaktoru.
- Sem nic neproudilo. - Takže vůbec nejsou nabité.
Některé jsou.
Ale některé nemají dost energie.
Když do nich někoho dáme,
nepřežije to.
Proč jsi to nezkontroloval? Oznámili jsme to.
- Začal jsem to testovat okamžitě. - Kolik jich máme?
Kolik komor funguje? Kolik životů zachráním?
Pět set sedmdesát jedna.
Dobrý den.
Jsme připravení.
Co prosím?
Jsme připravení znovu usnout.
Běžte domů, my pro vás pak přijdeme.
To nevadí, počkáme tady.
Doktore Yedline.
Snažím se v těch hromadách najít kousek něčeho, co pomůže.
Můžu se na něco zeptat? Přemýšlel jste, na jak dlouho chcete všechny uspat?
Nebo prostě roztočíte číselník a uvidíte?
Doktore, musíte přestat s tím, co děláte, a udělat něco jiného.
Základní lékařské zhodnocení lidí z města.
- Vyšetření? - Ano.
Stačí prohlédnout spisy.
Všech ve městě?
Zhodnoťte jejich aktuální stav.
Přiřaďte jim skóre, třeba od jedné do pěti.
Máte na to pár hodin.
Udělejte, co můžete. Bez toho evakuace nezačne.
Nemůžete vzít všechny, co?
Chcete znát jejich stav,
abyste rozhodl, koho vezmete a koho tu necháte.
Některé komory nefungují.
Nemůžeme vzít všechny, jen něco přes půlku.
Víte to jen vy a CJ.
Musím vybrat, koho vezmu.
Ne.
Musí to být loterie. Jenom to je férové a etické.
Někteří lidé jsou nezbytní, doktore.
Třeba vy.
Co kdybyste nebyl vylosován?
Tak bych to přijal.
Škodí to vyššímu dobru.
Vezmeme celou První generaci.
Ale k vybudování civilizace potřebujeme lidi s cennými dovednostmi.
Ne problémové nebo defektní jedince.
Ano.
Když je to tak snadné, mou pomoc nepotřebujete.
Neříkám to pro legraci, doktore Yedline.
Je celá První generace tak cenná,
protože je mladá?
Nebo je posuzujete podle intelektu?
Fyzických schopností, velikosti?
Žádní potížisté, to ne, pane.
Klidně vytvořte výbor a podejte zprávu za tři měsíce.
To už budeme všichni mrtví.
Mezitím budu rozhodovat sám.
Defektní jedinci. Na ty zapomeňte.
A tím nejspíš myslíte
tělesně postižené a mentálně zaostalé.
To je podle vás asi nejjednodušší rozhodnutí.
Jistě…
…pokud se někdo nechce
nebo nemůže rozmnožovat,
určitě je defektní.
To je jednoduché, ne? Černobílé.
Buď můžou, nebo ne.
Samozřejmě pokud teda
není defektní někdo, koho milujete.
Pilcher by ji nevzal. Nemůže splnit svou velkolepou povinnost.
Nechal by ji tu zemřít.
Ale možná její smrt nebude tak bolestná.
Máš jít za Rebeccou.
Dokončila inventuru zásob v budově
a má přibližný odhad, co by mohlo být venku, až se vzbudíme.
Bezva.
Je vše v pořádku?
- Našel jste něco? - Zatím ne.
Kerry.
Máme problém s komorami.
Můžeme vzít jen asi půlku lidí.
Teď bude vybírat, koho vezme.
Promluvím s ním. Evakuace by měla začít podle plánu.
A pak prostě přestaneme.
Zabezpečíme vchod do hory a konec.
Vy prostě uděláte cokoli, co?
- K čemu bude jim to říct? - Měli by znát pravdu.
Pravdu? Ta tu nikdy nikomu neprospěla.
Je to život, nebo smrt, doktore.
Nevezme defektní jedince.
To řekl?
- Řekl… - Snažil jsem se
mu vysvětlit, jak jste cenná, ale znáte ho.
Prostě neposlouchá, že ne?
Dává vám rozsudek smrti. Nemůžete nečinně přihlížet.
- Určitě něco vymyslím. - Zbavte se ho.
To nemůžu.
Neudělám to.
Smutná ironie Wayward Pines.
Vyhladovíte, nebo vás sežerou zaživa.
Miluje mě.
Pilchera miluje víc.
Zůstanou nějaké základy,
které poslouží k vystavění města.
Ale jsou stovky dalších proměnných.
Například klimatická změna a evoluce tvorů.
Jsi v pořádku?
Omlouvám se.
Mám toho teď hodně.
Jistě.
Všechny sem dostat a uspat je.
Tisíc lidí se nepřesune samo.
Prý jsi těhotná.
Jo. Jsem.
To je báječné.
Vážně to je nejdůležitější způsob, jak můžeš přispět, že?
Je to jeden ze způsobů.
Samozřejmě je důležitý, ale není nejdůležitější.
- Ale podle pravidel… - Už dej s pravidly pokoj.
Nikdo ti nemíří na hlavu a nenutí tě něco dělat.
Občas musíš udělat, co ti našeptává srdce.
Máš pravdu.
Je to tak.
Dodělám to a vrátím se později.
Měla bys jít domů.
Na chvíli. Vidět ho, rozloučit se.
S městem.
Děkuju, Rebecco.
Děkuju, žes tohle celé stvořila.
A že jsi tak produktivní člen Wayward Pines.
Měj se, Jasone.
Nemocnice si vašeho velkorysého daru cení.
Veřejná nemocnice toho potřebuje mnoho,
takže můžeme probrat jmenovací práva, ale nemáme ani dost základního vybavení.
Rozhodněte se sami.
- Ale pane doktore… - Podepište mi ty papíry.
Udělejte, co je třeba, abychom to stihli ještě dnes.
Dobře.
Někteří členové rady by se s vámi rádi…
Nemám čas.
Omlouvám se.
Mám dost napilno.
Rozumím.
Ale chce se s vámi setkat jeho matka.
Já vím. Slibuju, že to nepotrvá dlouho, ale je mladá,
vzdává se všeho, pane doktore,
tak se chce ujistit, že její syn bude v dobrých rukách.
Spí.
Vrátím se později.
Ne, jsem vzhůru.
Dobrý večer.
Dobrý.
Jsem David.
Já Kerry.
Cítíte se dobře?
Ano.
Víte…
Nejspíš jste myslela, že budu mladší.
Nebojte, já…
Jen se podílím na…
Nebudu jeho otec. Nebudu ho vychovávat.
V Texasu je jeden pár.
Moc se těší.
Vlastně mě to vůbec nenapadlo,
což je překvapivé, když o tom teď přemýšlím.
Asi jsem se soustředila hlavně na to,
že jsem byla těhotná a rodila.
Nejste z Boise, že ne?
Budu hádat. Z Omahy?
Missouly?
Určitě vlastníte pár autosalonů nebo tak.
Nejsem z Boise.
Vlastně jsem tu prvně.
Máte kliku.
Já žiju ve Scotch Flats, asi 50 kilometrů odsud.
Celý svůj život.
Je to malé město, asi ho neznáte.
Jen tečka na mapě.
Když utečete, najdou vás.
Znám tu jen jedno malé město.
Nancyville? Tam mají obchoďák.
Jiné město.
Snad nevadí, že se ptám,
ale co otec?
- Omlouvám se. - Ne, to nic.
Znám ho od svých sedmi.
Ale vlastně jsem ho neznala.
Ublížil vám?
Ne.
Pokusil se o to.
Stejně jako můj nevlastní bratr a otec.
Ale já jim to nedovolila.
Nebojte, nebyl to ani jeden z nich.
Jsme sice z Idaha, ale tak zvrácení nejsme.
Nelpěte na minulosti, Kerry.
Ani bychom o ní neměli mluvit.
Důležité je, že jste silná.
A je znát, že i chytrá.
Mám selský rozum.
Nevím, jestli jsem silná.
Umím přežít.
Nevím, jestli je to totéž.
Silní přežijí.
Ale pokorní obdrží zemi.
To podle mě stále není jisté.
A teď… Ty peníze.
- Nemusíme… - Ne, je to důležité.
Za co je chcete utratit?
Istanbul.
Velký bazar.
Volání k modlitbě u Modré mešity.
Nebo jet do Bolívie. Na solné pláně.
Kde dešťové kapky pohlcuje Země.
Ale napřed Paříž.
- Panebože, byl jste tam někdy? - Ano.
Četli jsme Prousta, znáte ho?
Je to dost nuda. Má to 12 knih
a popisuje úplně všecko, ale když se trefí,
je to jako ten kousek sušenky, co byl na začátku toho všeho.
- Madlenka. - Ano.
Musela jsem si najít, co to je.
Ale vzpomínky ho pak…
přemohou.
Po jednom soustu madlenky.
Ano.
Chci mít takové vzpomínky.
Aby nahradily ty, co mám.
Napřed potřebuju život.
Možná ho mít budete.
Možná i… trochu jiný.
A možná se z Idaha nikdy nedostanu.
Minulost si nosíte všude s sebou.
Ať už děláte cokoli.
Nejde před ní utéct.
Nemůžete ji ovládat.
Vždycky to budu já.
Už to bylo napsáno.
Kniha života.
Věřte mi.
Můžete být jiný člověk.
Vést jiný život.
Tomu já nevěřím.
KERRY CAMPBELLOVÁ
CHRÁNĚNÉ A DŮVĚRNÉ PŘÍSTUP JEN PILCHER
OBYVATEL DAVID CLARKE
OBYVATEL KERRY CAMPBELLOVÁ
CITLIVÉ A DŮVĚRNÉ INFORMACE
JMÉNO: Kerry Campbellová Porodila dítě v Boise, 27. srpna 2013
Cože?
3 400 g, chlapec Úspěšný přesun do kryogenní hibernace
Přidělené jméno: JASON HIGGINS
Ahoj.
Jsi v pořádku?
Ne, to nejsem.
Naše situace je náročná.
Ale můžeme uniknout.
Aničky se shromažďují, ale dostaneme všechny do hory.
Budeme spát.
Budeme všichni v bezpečí.
Jasone, copak je?
Nemůžeme vzít všechny.
Můžu vzít jen půlku.
Nesmí se to dozvědět.
Musíme co nejrychleji dostat ty, co byli vybráni, sem do hory.
Řekni, co potřebuješ.
Jsem rád, že je to vše venku.
Tohle není snadný.
U každého z nich vybrat,
jestli ho tu nechat, co mu osud přichystal.
Je to těžké.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Tobě můžu říct všechno.
Nemáme tajemství, bezvýhradně si věříme, viď?
Ano.
Vždycky.
Proto nevím, proč jsi mi to neřekla.
Co jsem ti neřekla?
Žes měla dítě.
- Doktor Yedlin neví jistě, jestli… - Takže je to pravda?
Poslali ho do Texasu. Stalo se to před dvěma tisíci lety.
Pilcher mě chtěl. Něco ve mně viděl. Vybral mě.
- Je ještě něco, cos mi neřekla? - Ne!
- O čem jsi ještě lhala? - O ničem.
Hlavní je, kdo jsme teď.
Jak víš, že ho poslali do Texasu?
- Co? - Jak víš, že ho poslali do Texasu?
O čem to mluvíš? Proč tohle řešíš?
- Jak to víš? - Řekl mi to Pilcher.
Jasone, co se děje? Jsme přece partneři, ve všem.
Mluv se mnou!
Minulost si nosíte všude s sebou.
Ať už děláte cokoli.
Nejde před ní utéct.
Nemůžete ji ovládat.
Vždycky to budu já.
Už to bylo napsáno.
Kniha života.
To je ona.
Silná partnerka, kterou potřebuju.
Moc rád tě poznávám.
Jsem Jason Higgins.
Ahoj, jsem Jason Higgins.
Kerry.
Kerry Campbellová.
Jsem Jason Higgins.
Ahoj.
Moc rád tě poznávám.
Kde to jsem?
- V Chicagu došlo k nehodě. - V Chicagu?
Já vím.
Hele, omlouvám se.
Jsem…
Vím, že je to celé velmi matoucí.
Brzy to bude dávat smysl, slibuju.
Omlouvám se.
Omlouvám se. Tuhle část obvykle nedělám.
Ale…
Jsi tak krásná.
Chtěl jsem být první, koho uvidíš, až se vzbudíš.
Opatrně, byla jsi dlouho mimo.
Jak dlouho?
K tomu se dostaneme.
Máme čas.
Máme tolik času, kolik jen chceme.
Pověz mi všechno.
Povím, Kerry.
Všechno ti povím. Všechno ti vysvětlím.
Už to bude dobré.
Jsi v bezpečí.
Vždy budeš v bezpečí.
Věř mi.
Walcottská přípravka…
…tě připravila dobře.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová