Tidligere i Wayward Pines...
-Vi skulle have en baby. -Vi fik et traume.
Måske fra et dyreangreb, måske fra noget andet.
-Jeg kan ikke få børn. -Er du sikker?
De omringer os. Der er flere af dem minut for minut.
Eksperimentet slutter nu.
Tænk over det.
Dræber du dem, dør vi alle!
Hun kan være flygtet for to minutter eller to timer siden.
Hun gravede udefra, indtil hun opfangede kloakrøret.
De dræber os alle.
Abigail er en rigtig god pige. En fremragende pige.
Faren er senator.
Moren har en velgørenhedsorganisation,
de vil gerne have det her håndteret hurtigt og stille.
Er hun okay med at spille badminton?
Det er en meget lav kontaktsport.
Bedre at holde på formerne for nu. Hun er ikke engang tre måneder.
Der. Den blonde.
Og faren?
Amerikansk lacrossespiller. På Chamberlain sidste år.
Han er på Harvard nu.
Barnet vil komme i december?
-Ja. -Godt.
I slutningen af året planlægger jeg en lang rejse.
Det vil være godt for ham at være faldet til ro der.
Timing er alt, ikke?
VELKOMMEN TIL WAYWARD PINES HVOR HJEM ER ET PARADIS
Der kunne være tusinder eller endnu flere af dem.
Hvad samler de sig for?
Ligner Margaret.
Hun er måske tilbage med de andre kvinde men...
Du burde se dette.
Hun er måske ved at dø.
Hun er måske deres eneste kvinde.
Hvis hun var deres leder og hun dør,
så vil de bare vælge en anden,
som hvis vi ødelægger tunnelerne, graver de bare en ny.
Hvis hun dør, køber det måske os mere tid.
Hvor meget mere tid, Kerry?
Der er kun en vej ud.
Få fat i CJ og Dr. Yedlin.
Lukket
Kom nu.
Hun tog sit valg, ven.
Jeg behøver ikke endnu en af dine lektioner.
Det er ikke derfor, jeg er her. Jeg er kommet over det.
Tillykke.
Du kan invitere mig til jeres jubilæum.
Babyfest.
Hør, jeg ved ikke, hvor meget tid vi har tilbage.
Det kunne være dage, det kunne være timer, men uanset hvad,
vil jeg ikke leve det med det barn i kontrol.
Så jeg har brug for at vide... hvor du står.
-Jeg har ingen betydning. -Nej, det har du ikke, slet ikke.
Jeg vil have det her til at gå glat. Du kan hjælpe med det.
Jeg gør dette med eller uden dig.
Okay. Jeg vil ikke være et problem.
Men jeg forstår ikke præcist planen.
De har lige fået deres leder tilbage, ikke?
Der er en million af dem derude, det er, hvad alle tror.
De kan grave tunneller de kan lave stiger.
Det er ikke længere et spørgsmål om hvis, men et spørgsmål om hvornår.
Jeg støtter dig. Regimeændring. Jeg er helt klart for det.
Men hvad er planen, Theo?
Har du en hemmelige strategi, en magisk pille til at kurere sygdommen
for at få alle vores problemer til at forsvinde?
Eller handler det bare om din gravsten og at skrive noget andet på den?
Han vil se os i bjerget.
Vi har mad til en måned.
Vi har ikke medicin, hvis folk bliver syge.
Der er tusinder af dem lige uden for hegnet.
Og nu de har deres leder tilbage,
kan de angribe os på hvilket som helst tidspunkt.
Vi kunne acceptere vores skæbne.
Fortælle det til folk i Wayward Pines.
Give dem en chance for at få deres ting i orden.
Klamre sig til hinanden. Sige farvel. Vente på det uundgåelige.
Eller vi kan kæmpe imod dem.
Vi har stadig en fordel.
Han troede.
De bragte os her for det første på grund af den tro.
Det forkerte antal gange, den rigtige idé.
Kapslerne?
Vi vil vende tilbage her til bjerget,
hvor vi alle blev genfødt
så hurtigt som muligt.
Nej.
Vi vil sove igen, os alle.
Tre år.
Vi har prøvet den gammeldags måde så mange gange.
Det var min skyld, det var hendes skyld, hvem ved?
I dag, når naturen fejler,
er der så mange nye måder.
Det får dig til at længes efter en tidligere alder.
Så her er jeg.
Alene.
Ser du, jeg vil efterlade en arv.
Ikke af rigdom eller titler.
En arv af tjeneste og fremtidig lederskab.
En arv af kærlighed.
Ubetinget kærlighed.
For menneskeheden.
Du er ældre, end jeg troede.
Hvordan har du det?
Jeg mener,
det er svært at komme rundt.
Mit samtale på Princeton er sat på pause.
Men jeg klarer det.
-Kammerat Napoleon? -Ja.
Sidste år, sommerlæsning. De får os til det.
Der kunne være værre ting, de kunne få jer til.
"Deroppe, kammerater.
Deroppe, lige på den anden side af den mørke sky, som I kan se,
der er det, Sukkerbjerget.
Det glade land, hvor vi fattige dyr
for altid skal hvile fra vores slid."
"Dyrene udenfor så fra gris til mand,
og fra mand til gris, og fra gris til mand igen,
men det var allerede umuligt at sige, hvem var hvem."
Det er faktisk ret idealistisk.
I begyndelsen.
Færdiggjorde du den?
Nogle gange er regler godt. Essentielle endda.
-Det er en allegori. -Så det betyder ingenting?
Måske for 20 år siden eller 20 år fra nu,
20.000 år fra nu men...
det beskriver ikke min verden.
Ikke endnu.
Nå...
Det er godt at møde dig, Abigail.
Tak for din tid.
Det er, hvad jeg kalder ham.
Godmorgen.
Som leder af denne by har jeg været mange ting.
Men jeg har bestræbt mig på at være en ting over alle disse.
Ærlig.
Jeg har været ærlig over for jer, omkring hvad det her sted er.
Hvor vi er, hvem vi er, jeg vil være ærlig over for jer nu.
Vores fjende har bevæget sig tæt på,
i antal vi aldrig har set før.
Vi ved ikke, hvad deres plan er.
Men vi må forvente det værste,
at en invasion er kommende.
Derfor må vi begynde øjeblikkelig evakuering
af Wayward Pines for jeres egen sikkerhed.
Heldigvis er der en plan.
Kort efter dette møde er slut,
vil vi begynde at flytte indbyggerne i Wayward Pines
tilbage til bjerget,
hvor vi vil sove igen indtil Abbiernes trussel er ovre.
Det er sikkert, det er sikkert, det er meget sikkert.
Og det er den eneste måde.
I hvor lang tid?
I hundrede år? I hundredetusinde år?
Det er stadig ved at blive afgjort.
Og hvad sker der så?
Vi bør gå til bjerget nu!
Der er over tusind af jer. Vi har brug for et ordentligt system.
Gå venligst hjem og vent på instruktioner.
Vi kommer og henter jer.
Det tog Pilcher og hans videnskabsmænd årtier at fuldende processen.
Men med den vulkanske sol og brugen af svovlgas
til at dræbe bakterierne, er det hele meget sikkert.
-Så du er død, når du er i den? -Ikke død.
Vi slukker for dig. Så vi kan tænde dig igen.
Jeg vil være der for at sikre, at du er sikker, din søster,
alle, hele vejen rundt.
Jeg ved, det lyder mærkeligt for nogle af jer.
I blev født her.
I har aldrig kendt andet end Wayward Pines.
Men jeg har tilbragt mere tid i og udenfor disse kapsler
end nogen anden af jer. Selv Pilcher.
TIDEN GÅR!
Man sover, vågen, vågen, sover.
Kig på mig, jeg er slet ikke skadet, vel?
Drømmer man?
Nogle gange.
-Ja? -Vi har et problem.
-Vi foretog et par tests til morgen. -Og?
Vi er klar.
Vi har nogle få tomme kapsler, hvis du har nogle idéer til sidste øjeblik.
Ti dage ekstra. Tak, Christopher.
Har vi valgt de præcise positioner?
Undskyld mig.
Ja.
Hvad mener du?
Hvornår?
Selvfølgelig.
Jeg er glad for, at hun er okay.
Hils Abigail og hendes forældre fra mig.
Skal vi flytte afgangen eller holde os til den nuværende plan?
Vi har stadig et par dage.
Han var broen.
Han var perfekt.
Undskyld.
Alle børn er perfekte. Hvis vi bare kan oplære dem godt.
Du kan finde en anden.
Jeg har snart ikke mere tid tilbage.
Er du sikker på det?
De tomme dele skal skiftes.
Vi har tredoblet hegnets spænding.
Vi har kørt superstrukturen, hele denne by væk fra kernereaktoren.
Intet er blevet kanaliseret her.
Så de er slet ikke opladt.
Nogle af dem er.
Mens nogle af dem ikke har den energi, vi har brug for.
Vi sætter folk i dem i karantæne,
de vil ikke overleve.
Hvorfor undersøgte du ikke det?
Vi foretog en erklæring.
Jeg begyndte at teste, så snart jeg kunne.
Hvor mange har vi?
Hvor mange kapsler virkelig egentlig? Hvor mange liv kan jeg redde?
571.
Vi er klar.
Undskyld mig?
Vi er klar til at sove igen.
Gå hjem, vi kommer og henter jer, når det er tid.
Det er okay, vi venter her.
Jeg prøver i alle disse bunker at finde bare lidt, som kan hjælpe.
Må jeg spørge dig om noget? Har du egentlig tænkt over,
hvor lang tid alle skal sove?
Eller spinner du bare hjulet og ser, hvad der sker.
Dr. Yedlin, Jeg har brug for at du stopper med det, du gør,
og jeg har brug for, at du gør noget andet.
Jeg har brug for grundlæggende lægelig bedømmelse af folk i Wayward Pines.
-Lægetjek? -Ja.
Bare kig på de rapporter du har.
Af alle i byen?
Kig efter allerede eksisterende sygdomme.
Måske et simpelt resultat af en til fem, noget lignende det.
Jeg har brug for det om et par timer.
Gør dit bedste.
Vi kan ikke starte evakueringen uden det.
I kan ikke tage alle, vel?
I vil vide, hvilken tilstand de er i,
så I kan vælge, hvem I vil tage, og hvem I vil efterlade for at dø.
Ikke alle kapsler virker.
Vi vil ikke kunne tage alle, vi kan kun tage lidt over halvdelen.
Kun du og CJ ved det.
Vi er nødt til at foretage valg.
Det er nødt til at være et lotteri.
Det er det eneste fair og etiske valg.
Der er folk, der er altafgørende, doktor.
Som dig, for eksempel.
Hvad hvis vi foretog et lotteri, og du blev efterladt?
Så ville jeg acceptere det.
Det skader den gode sag.
Vi tager hele den første generation selvfølgelig.
Vi har bug for folk med værdifulde evner.
Til at genopbygge civilisationen.
Ingen problemskabere, ingen defekte.
Hvis det er så simpelt, så har du ikke brug for min hjælp.
Jeg siger ikke, at det her er sjovt.
Hele første generation, er de værdifulde,
fordi de er unge, deres ungdom?
Eller dømmer du dem på deres intellekt?
Fysiske formåen, deres størrelse?
Ingen problemskabere, nej, hr.
Hvis du vil lave en komité, og indsende en rapport om tre måneder
så værsgo. Vi vil alle være døde der.
Men i mellemtiden, så tager jeg selv beslutningerne.
Defekte.
Glem de defekte.
Jeg regner med, at med det mener du,
de fysisk handicappede, de mentalt utilregnelige.
Jeg vil tro, at i din beregning er det det nemmeste valg.
Selvfølgelig,
hvis nogen er uvillig eller ikke kan reproducere,
så er de selvfølgelig defekte.
Er det ikke simpelt? Det er sort og hvidt.
Du kan eller du kan ikke.
Undtagen selvfølgelig, hvis den defekte er en, du elsker.
Pilcher ville ikke vælge hende.
Hun kan ikke fuldføre den store pligt.
Du efterlader hende her for at dø.
Men måske vil hendes død ikke være så smertefuld.
Rebecca spurgte efter dig.
Hun fuldendte opgørelsen over byggematerialerne
og har nogle barske prognoser,
omkring hvad der er derude, når vi vågner.
Godt.
Er alting okay?
-Noget endnu? -Ikke endnu.
Der er et problem med kapslerne.
Vi kan kun tage omkring halvdelen af folk.
Han vil tage valgene lige nu.
Jeg taler med ham.
Vi bør starte evakueringen som planlagt.
Så vil vi bare stoppe på et tidspunkt.
Sikr indgangen til bjerget og det er det.
Du vil gøre alt, ikke?
-Hvad godt gør det at fortælle alle? -Måske burde de vide sandheden.
Sandheden? Hvad godt har sandheden gjort nogen?
Det er liv eller død, doktor.
Han tager ikke defekte med.
Har han sagt det?
-Sagde han... -Jeg forsøgte at fortælle,
hvor værdifuld du er, men du kender ham.
Han lytter ikke, vel?
Han giver dig en dødsstraf. Du er nødt til at gøre noget.
-Jeg finder en måde. -Sæt ham ud af spillet.
Det kan jeg ikke.
Jeg vil ikke.
Trist Wayward Pines-ironi.
Du dør af slut eller bliver ædt levende.
Han elsker mig.
Han elsker Pilcher mere.
Der vil stadig være nogle mursokler tilbage
til at hjælpe os med at give byen en form for indretning.
Der vil være hundrede andre variable faktorer.
For eksempel, klimaforandringer og udviklingen af dyr.
Er du okay, Jason?
Jeg beklager.
Jeg har meget i hovedet.
Selvfølgelig.
At få alle herop, få dem alle klar.
Et tusind mennesker flytter ikke bare sig selv.
Jeg hørte, at du venter.
Det er rigtigt.
Det er vidunderligt, Rebecca.
Det er den vigtigste måde man kan bidrage på, ikke?
Det er en af måderne.
Det er en vigtig måde, selvfølgelig, men ikke den vigtigste.
-Men reglerne siger... -Nok om reglerne, Jason.
Ingen peger med en pistol mod din tinding og tvinger dig til noget.
Nogle gange må du bare gøre, hvad dit hjerte fortæller dig.
Du har ret.
Det har du.
Jeg afslutter dette og kommer tilbage senere.
Du burde tage hjem.
I et lille stykke tid.
Se ham, sig farvel.
Til byen.
Tak, Rebecca.
Tak for at skabe alt dette.
Og for at være et så produktivt medlem af Wayward Pines.
Hospitalet værdsætter Deres generøse donation.
Behovene for et offentligt hospital er mange,
så vi kan diskutere navnerettigheder,
men der er også en vis mangel på basisudstyr.
Hvad du end føler er bedst.
-Men Dr. Pilcher... -Disse papirer skal underskrives.
Hvad der end er nødvendigt for at få dette gjort i nat.
Jeg ved bare, at nogle af medlemmerne af bestyrelsen gerne vil...
Jeg har ikke tid.
Jeg beklager.
Jeg har et stramt skema.
Jeg forstår.
Det er bare, fordi hans mor gerne vil møde dig.
Jeg ved. Jeg lover, at det ikke tager lang tid,
men hun er ung, hun mister alt, doktor,
hun vil bare være sikker på, at hendes søn er i gode hænder.
Hun sover.
Jeg kommer tilbage senere.
Nej, jeg er vågen.
Går det godt?
Sådan da.
Du troede nok, jeg var yngre.
Men vær ikke bekymret, jeg...
jeg er bare involveret i en...
Jeg vil ikke være hans far.
Jeg vil ikke opfostre ham.
Der er et par i Texas.
De glæder sig meget.
Jeg har ikke rigtig tænkt på det,
hvilket er overraskende, nu jeg tænker over det.
Fordi jeg var så fokuseret på, du ved,
at være gravid og føde.
Du er ikke fra Boise, vel?
Lad mig gætte. Omaha?
Jeg vil vædde på, at du ejer en masse bilforretninger eller noget.
Jeg er ikke fra Boise.
Det er min første gang her faktisk.
Du er heldig.
Jeg er fra Scotchflag omkring 50 kilometer væk.
Født og opvokset.
Det er en lille by, du har nok aldrig hørt om den.
Bare en plet på kortet.
Hvis du løber, finder de dig.
Jeg kender kun en lille by heromkring.
Nancyville? Dem med lagersalget.
En anden en.
Jeg håber ikke, det gør noget, men
faren?
-Jeg beklager. -Nej, det er fint.
Jeg har kendt ham, siden jeg var syg.
Men jeg kender ham ikke rigtig.
Gjorde han dig fortræd?
Han prøvede at gøre mig fortræd.
Ligesom min stedbror, ligesom min far.
Men jeg lod dem ikke gøre det.
Bare rolig, det var ikke nogen af dem.
Det er måske Idaho, men vi er ikke så forskruet.
Dvæl ikke ved fortiden, Kerry.
Lad os ikke diskutere det.
Det vigtigste er, at du er stærk.
Jeg kan se, at du er klog.
Byklog, kalder de det.
Jeg ved ikke, om jeg er stærk.
Jeg ved, hvordan man overlever.
Jeg ved ikke, om det er det samme.
Stærk til at overleve.
De ydmyge skal arve Jorden.
Jeg tror, det spørgsmål stadig er åbent.
Omkring pengene.
-Vi skal ikke... -Nej, nej, det er vigtigt.
Hvad planlægger du at bruge dem på?
Den Store Basar.
Høre kaldet til bøn i Den Blå Moske.
Eller Bolivia. Saltørkenerne.
Regndråber trukket tilbage ind i jorden.
Men først, Paris.
-Åh, Gud, har du været der? -Det har jeg.
Vi læste Proust, kender du ham?
Det er på en måde totalt kedeligt. Der er omkring 12 bøger
og han beskriver alt, men når han gør det rigtigt,
er det bare bidden af kagen, som startede det hele.
-Madeleinen. -Ja.
Jeg var nødt til at slå det op.
Minderne.
De overvælder ham.
Fra bidden af en madeleine.
Jeg vil have minder som det.
Til at erstatte dem jeg har.
Først har jeg brug for et liv.
Måske vil du få et.
Måske endda et anderledes et.
Måske kommer jeg aldrig ud af Idaho.
Fortiden, du tager den med dig, uanset hvor du går.
Uanset hvad du gør.
Du kan ikke løbe fra den.
Du kan ikke kontrollere den.
Jeg vil altid være mig.
Den er allerede skrevet.
Livets bog.
Stol på mig.
Du kan blive en anden person.
Have et anderledes liv.
Det tror jeg ikke på.
PRIVILIGERET & FORTROLIGT ADGANG KUN FOR PILCHER CLARKE, DAVID
PRIVILIGERET & FORTROLIGT ADGANG KUN FOR PILCHER CAMPBELL, KERRY
FØLSOM OG FORTROLIG INFORMATION
NAVN: Kerry Campbell
Barn født 27. august, 2019 på Boise Sygehus
3,4 kg, Dreng Succesfuld overførelse til kryogen karantæne
Tildelt Navn: JASON HIGGINS
Er du okay?
Nej, jeg er ikke okay.
Vores situation er svær.
Men vi har en løsning.
Abbierne samler sig, men vi vil få alle til bjerget.
Vi vil sove.
Vi vil alle være i sikre.
Jason, hvad er det?
Vi vil ikke kunne tage alle.
Jeg kan kun tage halvdelen.
Vi kan ikke sige det.
Vi må få dem, som er blevet udvalgt, herop
til bjerget så hurtigt som muligt.
Bare sig, hvad du har brug for.
Jeg er glad for, at det er ude.
Det er ikke nemt, ved du.
Hver enkelt person,
valget af hvem man skal efterlade,
den skæbne de venter.
Det er svært.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Du er den person, jeg kan dele alt med.
Der er ingen hemmeligheder mellem os, fuldkommen tillid, ikke?
Ja.
Altid.
Derfor undrer det mig, at du ikke sagde det.
Sagde hvad?
Du fik et barn.
Dr. Yedlin sagde, at han ikke vidste om det var for dig...
Så det er sandt?
Babyen kom til Texas.
Det var 2000 år siden.
Pilcher ville have mig.
Han så noget i mig. Han valgte mig.
-Hvad ellers har du ikke fortalt? -Intet!
Hvad ellers har du løjet om?
Intet. Det er dem, vi er her nu, som er vigtigt.
Hvordan ved du, at barnet kom til Texas?
Hvad?
Hvordan ved du, at barnet kom til Texas?
Hvad taler du om? Hvor kommer det fra?
-Hvor ved du det fra? -Pilcher sagde det.
Jason, hvad sker der? Jeg er din partner i alt.
Tal to mig.
Fortiden, du tager den med dig, uanset hvor du går.
Uanset hvad du gør.
Du kan ikke løbe fra den.
Du kan ikke kontrollere den.
Jeg vil altid være mig.
Den er allerede skrevet.
Livets bog.
Det er hende.
Hun er præcis, den stærke partner jeg har brug for.
Det er godt at møde dig.
Jeg er Jason Higgins.
Hej, jeg er Jason Higgins.
Jeg er Jason Higgins.
Det er godt at møde dig.
Hvor er jeg?
Der var en ulykke i Chicago.
Jeg ved det.
Hør, jeg beklager.
Jeg...
Jeg ved, at det hele er forvirrende.
Det giver snart mening. Det lover jeg.
Jeg beklager.
Jeg plejer ikke at gøre det her.
Det er bare...
Du er så smuk.
Jeg ville være det første ansigt du så, da du vågnede.
Tag det roligt, okay, du har været væk et stykke tid.
I hvor lang tid?
Det kommer vi til.
Der er tid.
Vi har al tid i verden.
Fortæl mig det hele.
Det vil jeg, Kerry.
Jeg vil fortælle dig det hele. Jeg vil lære dig det hele.
Det bliver godt nu.
Du er sikker.
Du vil altid være sikker.
Stol på mig.
Godt arbejde.
Jeg underviste dig godt.
Jeg har børn her.
sferastudios